151 (39) 
stand derfra optræder Gneis-Graniten med sin paa Højsletten 
saa karakteristisk udviklede Skiferstruktur. 
Og fremdeles, mens det Indre af Thelemarkens Gra- 
nitfelt altid i Dagen viser en massiv Bjergart, saa vil man 
her kunne paavise folieret Granit selv paa Punkter, der ligger 
fjernest fra de omgivende Skiferfelter. Og dette Forhold er 
ikke ejendommeligt for Kvaløens Granitfelt, men kommer til- 
syne overalt i hele det Graniifelt, der af Keilhau er bleven 
benævnt ,,Lofotens Gneis-Granii". Efter de Undersøgelser, 
jeg i forrige Aar havde Anledning til at anstille paa Øst- 
Vaagø i Lofoten, fandtes der selv i de indre Partier af Øen 
op imod de højeste Fjeldtoppe Granit med fuldkommen ud- 
viklet Parallelstruktur, saa Strøgretningen der med Lethed 
kunde aflæses — og dette ikke som Undtagelse men som Re- 
gel. Paa den anden Side kan Parallelstrukturen oftere være 
udvisket i Skrænterne nede ved Søen. 
Men idet Forholdet alisaa i denne Henseende er saa 
helt forskjelligt fra det, der paa andre Steder er bleven paa- 
vist, saa vil det ogsaa paa den anden Side 'være indlysende, at 
den Forklaringsgrund, som der er bleven gjort gjeldende, 
ingenlunde kan passe her. Man har antaget, at den flydende 
Granit der, hvor den har været underkastet Tryk af de Lag, 
hvorigjennem den trængte, er bleven folieret. Skulde denne 
Forklaringsgrund være at tildele en almen Berettigelse, saa 
maatte ogsaa Kvaløens Granit fremvise den mest udprægede 
Parallelstruktur fortrinsvis mod Grændserne af Skiferfeltene, 
— hvor Trykket i Forhold til den fremvældende Masse var 
størst. 
Det fremgaar saaledes heraf — som det synes — med 
Nødvendighed, at de granitliske Massers Parallelstruktur og 
endnu mere deres saa karakteristisk udviklede Skiferstruktur 
— der saa ofte er fremtrædende paa Kvaløen — maa være 
at tilskrive andre Aarsager end den ovennævnte, der støtter 
sig til Granitens eruptive Oprindelse. Da paa den anden 
Side lige Virkninger, dog i Regelen maa antages at skylde 
ensartede Kræfter sin Oprindelse, saa synes der allerede paa 
Forhaand at burde rejses Tvivl om, hvorvidt den ovennævnte 
Forklaringsgrund kan være at tillægge Berettigelse selv i det 
enkelte Tilfælde. 
Ifald man alisaa tror at maatte tillægge denne Betragt- 
ningsmaade nogen Vægt, saa følger heraf, at de forskjellige 
