158 (41) 
Men af Alt dette synes der at være liden Rimelighed 
for at Kvaløens Granit kan være af eruptiv Oprindelse. 
Men naar saa er Tilfældet, saa bliver der altsaa Spørgs- 
maal om at paavise det Materiale, hvoraf denne er fremgaaet. 
I denne Henseende er det imidlertid visselig endnu for 
idligt at udtale sig med nogen Besiemthed. Kvaløens Granit 
danner blot en ringe Del af et stort Granitfelt, der strækker 
sig gjennem et Par Breddegrader og først naar dette nøjag- 
tigen er opgaaet og Forholdet paa alle Grændselinjer mod 
de tilstødende Skifergrupper er nærmere aflæst, vil Sagen 
forhaabentlig stille sig klarere frem. EFfterstaaende Bemærk- 
ninger fremsættes saaledes alene som løse Antydninger, der 
ingenlunde gjøre Fordring paa at besvare Spørsmaalet af- 
gjørende. 
dende Som ovenfor nævnt i Detailbeskrivel- 
sen af Bjergbygningsforholdene ovenfor 
x 
0 gd Mjelde har man nede ved Søen og i de 
3 Å JG laveste Aasskraaninger en granitisk Mas- 
ker på pe | se, der længere oppe afbrydes af en finstri- 
ER sr bet Hornblendeskifer, der da atter efter 
EFE 
Strøgets Længdeudstrækning afløses først 
af en grøn lerskiferagtig Bjergart og se- 
nere af Højfjeldsskifere. Skarpe Grænd- 
selinjer mellem disse Skiferparlier ere 
ikke at paavise. Vedføjede Planrits an- 
tages at maatte angive Forholdene her, 
— idet dog udtrykkelig maa fremhæves, 
| 
x 
p Å at den faste Fjeldgrund her kan være 
å adskillig overdækket med løse Bedæknin- 
EG ger, forinden man naar frem til den ka- 
X x 
ae) 
X x 
XX 
te k Efter dette kunde der være Grund til 
+ 
æ 
Strøg 160. 
rakteristiske Højfjeldsskifer. 
a. Granit. 
b. Finstribet Hornblendeskifer. 
c. Grønne lerskiferastige Lag. 
d. Højfjeldsskifer. 
on x at forudsætte, at det er fra Lerskiferen 
E ED at Omdannelsen er udgaaet, at Lerskife- 
x FET ren som en oprindelig sedimentær Bjerg- 
