155 (43) 
Aar tilbage, men visselig blot i store Omrids, blev fremholdt 
af Keilhau, tilfulde formaar enten at løse de Knuder, som 
her maatte være at paatræffe, eller og at kaste et Lys 
over eller give Bidrag til at besvare det Tvivlsomme i Over- 
ensstemmelse med Videnskabens nuværende Standpunkt. 
Fra det Øieblik af, at den her nævnte Omdannelseslære kan 
godkjendes fra et kemisk Udgangspunkt, er Eruptionstheorien 
i Virkeligheden omstødt. 
I ethvert Tilfælde, Geologien staar endnu ligeoverfor 
de ældre forsteningsløse Formationsled paa et for primitivt 
Standpunkt, til at Forskeren skal kunne begive sig ud paa 
dette Omraade med fuldt afsluttede Forudsætninger. Først 
efterhaanden ville nøjagtige geologiske Detail-Undersøgelser 
—anstillede med et fordomsfrit Øje og støttede og belyste 
gjennem den kemiske Videnskabs rastløse Fremadskriden — 
formaa afgjørende at besvare disse Spørgsmaale. 
Men det skal gjentages: Landets successive Nive2u- 
forandring, Mineraliernes krystalliniske Udvikling, andre ke- 
miske Kræfters ligesom ogsaa Atmosfæriliernes Indvirkning 
gjennem Tidsrum, der selv for en geologisk Maalestok kunne 
være for store at regne — Alt dette kan visselig i sig selv 
være mægtigt nok til at fremkalde disse storartede Omdan- 
nelser. Og der maa vel ogsaa, — efter hvad cvenfor er an- 
ført — være al Grund til at forudsætte slige langsomt vir- 
kende Kræfter, fremfor at maatte ty til disse voldsomme 
Eruptioner, hvis Virkninger dog synes noget for storartede 
til at kunne maales med nogen rimelig Maalestok. 
3. Glimmerskiferfeltet. 
I Profilet fra Øvergaard paa Ejdet mellem Baisfjord 
og Storfjord i Lyngen træffer man i de underste Lag — indtil 
en Højde af 400 Fod over Dalbunden eller antagelig indtil 
en 600 Fod over Havfiaden — en kvartsrig Glimmerskifer 
med Strøg 1709. Over denne hviler Lag af tildels lerskifer- 
agtige Masser med indesluttede Kalkstenslejer og med en 
fra den underliggende Glimmerskifer afvigende Strøgretning, 
nemlig fra 60 til 80%. Idet de undre Lag saaledes viser et 
Strøg, der er overensstemmende med det, der i Regeien er 
forherskende i Glimmerskiferlagene paa Tromsø og Kvalø, 
mens de højere liggende Lagafdelinger derimod i saa Hen- 
seende stemme overens med de mildere Ler- og chioritiske 
