(46) 158 
Grændselinjen, der maa være at søge langs Finvikelvens 
Dalføre, er ogsaa her overdækket. 
4. Balsfjordens Ler- og Chloritskifere. 
Den skaalformige Fordybning i Glimmerskiferfeltet -—- 
fra Øvergaard, hvor Glimmerskiferen stikker frem som en 
smal Rand og hen til Tømmerneselven -- er udfyldt med 
Lag af milde Ler- og Chloritskifere, Lerglimmerskifere 
med hyppige og tildels mægtige Indlejninger af krystalli- 
nisk kornig Kalksten. Langs Strandbredden — i den hele 
Strækning fra Furskognes og Kvitberg indtil henimod Svart- 
nes — ligge Skiferlagene saagodtsom uafbrudt blottede. Strø- 
get er paa denne Strækning temmelig konstant — 60 til 80 9. 
Faldet stykkevis nordlig og sydlig altsaa med bestemte Fold- 
ninger. Henimod Svarines bliver Strøgretningen derimod 
mere ubestemt og tildels helt forvirret. 
Den i Skiferen indlejede Kalksten er paa sine Steder 
ren hvid — saaledes ved Kvitberg, hvoraf Gaardens Navn 
— ellers i Regelen blaaliggraa. Længere inde i Landet — 
saaledes ved Pigtinden i Bunden af Laxelvdalen — forsvinder 
den tyndskifrige Lagdeling og her optræder en mere haard 
og tæt lerskiferagtig Bjergart, rig paa fine Glimmer- eller 
chloritiske Skjæl. Strøg og Skiktning her ikke altid at iagt- 
tage. Det fremgaar imidlertid med Bestemthed, at Pigtindens 
Bjergart maa være at henføre til Balsfjordens Skiferfelt. 
Skiferlagene ved Foden af Tinden, hvortil den tættere Bjerg- 
art slutter sig som en bestemt Modifikation, er i petrogra- 
fisk Henseende — skjønt vistnok ogsaa her en Smule haar- 
dere — at sætte som identisk med de mildere Skifere ligesom 
ogsaa disse i sin uforandrede Form optræder strax norden- 
for Pigtindens Fod ved Laxelvens Bredder. 
Naar dette Skiferfelt her sættes som en yngre geolo- 
gisk Dannelse, saa har man i saa Henseende nærmest at 
støtte sig til de her raadende Skiferes petrografiske Særegen- 
heder. Da Glimmerskifer intetsteds er at paavise i Balsfor- 
dens mildere Skiferfeit og da fremdeles mægtige og ejen- 
dommelige ampzibolitiske Masser ved Tømmerneselv skiller 
mellem de karakteristiske Led i disse tvende Grupper, er 
der vel al Grund til at sondre mellem dem som ejendom- 
melige Formationsled, om og — hvad maaske kan være rimeligt 
— Sondringen i saa Henseende mere kunde være at Ssøge I || 
