167 (35) 
stede som F orbindelsesledet. 
då Der synes ogsaa i Virkelighe- 
den at være Adskilligt, der kun- 
de tale for at Stenen 9. 3 er 
den metamorphoserede milde 
Skifer, Men idet man i denne 
uskiktede Sten bist og her kan. 
7 paavise Feltspathens krystalini- 
E ske” Flader, kunde der atter 
& være Gruad til at drage den. 
& Slutning, at denne Sten gaar 
E over til 9. 4 ved en rigere Ud- 
> Vikling af Feltspathen. Den ke- 
7 miske Analyse maatte her kun- 
ne give afgjørende Bidrag til 
& Spørgsmaalets Løsning. Denne 
= Sten 9. 4 Timeligvis identisk 
& med Nr. 1 under Fig. 1. Fig. 6. 
7,1. Sørdalens massive Feltspath- Fjeldhøjden 
=  bjergart Gdentisk med 9.4.) Berner - 
*9. Den tætte uskiktede Sten Tome Vand. 
(identisk med 9.3.) 
3. Milde Skifere — tildels med 
Lag af Glimmerskifer. - I 
Skiferen hyppigen /Lejer af 
graalighvid Kalksien, 'selv 
Å paa de højest liggende Punk- 
ter. sert i Passet ee JE Lag (med sort 
Streg.) - Paa Skraaningerne ned mod Torne Vand er 
Kalkstenen graaligsort. Strøg Ø- TV, Fald svagt N. 
4. Kalkstenslejer — finkornig graaligsort Sten. Strøg Ø— V.; 
Fald 109 8. 
N 
009 
0001 
0091 
0008 
: ; turene . P 
mr å 
ae Pr 
og TE 
Te DOSZ 
| 
Torne Vand. 
1. Profil fra Bangen i Bårdo gjennem edle Fjeldmassen 
til Iselvmo i Kirkesdal. ris. i. ten ae 
1 Tyndskifrig Lerglimmerskifer. Strøg: N58., vad svagt er 
maaske under 109. 
9. Ligesaa. Strøg 130, Fald 2 ONO. 
3. I Styrtningerne ren, ikke meget kvartsrig Glimmerskifer 
med sort buklet Ger Strøg 130 9, Fald NQ:- 
4. I de højeste Dele af Pas lange Strækninger med blottet 
