(62) 174 
Glimmerskifer. Strøgrening dog her ikke med Bestemt- 
hed at aflæse. Over Aasen mellem Tagvandet og Stru- 
pendal er Fjeldgrunden i Regelen bedækket. 
Strupen, 3. Tæt nedenfor Husebygningerne til øverste Sirupengaard 
følgende Profil. 
Fig. 15. 
a. Karakteristisk 
VG Glimmerskifer. 
N SN b. Nogle faa Lag 
E Ny på Ne af en krystal- 
a linisk kornig 
Forbindelse af en hvid Feltspathart. Stenen rig paa 
hvide Glimmerblade. 
c. Grønne Skifere her temmelig haarde og mere kvarts- 
rige, vexlende med Lag af tildels meget mild Skifer 
I Profilet nordenfor c optræder ikke længere Glim- 
merskiferen. Her, hvor Glimmerskiferen og den milde 
Skifer støder sammen, ligger den mildere Skifer oyer 
Glimmerskiferen. 
4. Ved en af de nederste Pladse i Strupendal pe vestre 
Side af Elv følgende Profil. | 
a 
200 Fod. 
a. Chloritisk tyndskifrig 
Sten. Strøg 60 *, Fald 
NN 
b. Et Konglomerat af 
Kvartsrullestykker fra 
en Valnøds Størrelse 
op til et Kvarters 
Gjennemsnit. Kvarts- 
stykkerne knyttede sammen ved et chloritisk Binde- 
middel. 
5. Ved Storstennes i en fra Søen fremspringende Knaus — 
"tæt ved Gaardens Husebygninger — en haardere og tillige 
uskiktet finkornig krystallinisk Sten, bestaaende af hvid 
Feltspath og et augitisk Mineral. Er antagelig en gang- 
artet Forgrening af Lyngens Gabbro. 
VI. Amasvara. 
Imellem Tagvandet og Sagvandet hæver sig til en 
Højde af omtrent 1200 Fod en med Mauken ligeløbende Aas- 
strækning, der mod Øst begrændses af Fjeldfroskvand og 
