215 (103) 
3. Halvøen mellem Sørfjord, Ulfsfjord, Grøtsund og 
Tromsesund. 
Halvyøen er ved det omtrent 2 Mil brede Bredvikejde 
— hvis højeste Punkt ligger 200 Fod over Havfladen — delt 
i tvende skarpt begrændsede Dele. Den øsilige Halvdel er 
paa Kryds og Tværs gjennemskaaret dels af dybere Dalfører, 
dels af højere liggende Indsænkninger og Fjeldskar. Den 
savner saaledes ganske Højslette-Karakteren. —Seet ovenfra 
fremviser den enten langstrakte skarpe Fjeldkamme eller og- 
saa mere afrundede isoleret liggende Fjeldtoppe. Igjennem 
et Bælte paa begge Sider af Bjørneskar fremtræder en Række 
alpedannede Tinder. Her naar Halvøen sin største Højde i 
den ubestigelige sylformige ,Hamperok" — antagentlig hen- 
imod 4000 Fod høj. 
Den vestlige Halvdel danner derimod en Højsiette, der 
skraaner stejlt ned mod B:edvikejdet, hvor den i Regelen har 
den største Højde og falder langsomt ned od Vestersund 
imellem Gaardene Movik og Snarby. Den er gjennemskaaret 
af flere i sydlig eller syd-sydøsllig Retning løbende Dalfører, 
af hvilke ingen dog staar i direkte Forbindelse med Bredvik- 
ejdet uden gjennem temmelig højt liggende Fjeldskar. Halv- 
øens højeste Top er Tromsdalstind, der hæver sig som en 
isoleret liggende Kegle højt over Højsletten til en Højde af 
3600 Fod,- Mod Nord afsluttes Halvøen ved Ulfstindens 
mæglige Fjeldmasse. | 
a. Landet østenfor Bredvikejdet. 
Bredvikejdet er væsentlig dannet af opsvømmet Land. predvikejdet. 
Paa begge Sider af Bjørneskar er den raadende Bjergart en Bjørneskar. 
krystallinisk Feltspathsten, dannet af rødlighvid eller smud- | 
siggraa Feltspa!h, som helt overvejende Bestanddel med ind- 
flettet grønlig talkagtig Glimmer, i Regelen som smaa fine 
Blade eller som et tyndt Overdrag, men undertiden ogsaa i 
større, mere klumpformige Partier. Paa sine Steder er Felt- 
spathen en bestemt Labrador med en skarpt fremtrædende 
Tvillingstribning gjennemsat med Klumper af tombakbrun 
Glimmer, Paa andre Punkter optræder Feltspathen — frem- 
deles som overvejende Bestanddel —i Forbindelse med Horn- 
blende, dels i kornig Forbindelse, dels saaledes at begge Mi- 
neralier ere udsondrede i større eller mindre Partier, uregel- 
mæssigt kastede om binanden. I sidste Tilfælde optræder 
