227 (115) 
delbart over Noriten liggende Kalkstenslag forekommer hyp- 
pige Lejer eller klumpformige Dannelser af en krystallinisk 
kornig amphibolitisk Sten ligesom ogsaa Afsondringer af hvid 
Fe.tspath (Fig. 19). Gangagtige Forgreninger af den noriti- 
ske Bjergart vil ogsaa kunne paatræffes paa Grændsen inden 
Skiferfeltet. | 
Det er rimeligt nok, at Forholdene paa Rejnheja af 
Tilhængerne af den plutoniske Lære ville blive tagne til Indtægt 
som et Bevis for Noritens eruptive Dannelse. Derimod synes 
Forholdene under Foden af Tromsdalstindens Kegle ingen- 
lunde at kunne forklares ad denne Vej. Havde Noriten brudt 
frem gjennem begge Skifergrupper, saa maatte Lagstillingen 
af de gjenstaaende Skiferlag upaatvivlelig have vist sig ander- 
ledes end som angivet under Nr. 3 Fig. 22. Heller ikke vilde 
det være let at fatte, hvorledes Noriten, der vældede frem i 
saa store Masser, som svare til Feltets Udstrækning, skulde 
kunne trænge sig mellem Lagene Nr. 1 Fig. 22 tilhørende 
den ældre Skifergruppe og Lagene Nr. 3 tilhørende den 
yngre Gruppe og det saaledes, at Lagene saavel i det Lig- 
gende som Hængende paa det nærmeste ligge horisontale. 
En forud dannet Spalie eller Revne, som den smeltede Masse 
kunde udfylde, er under disse Omstændigheder naturligvis 
en ligefrem Umulighed. Lagene Nr. 3 maatte altsaa oprin- 
delig have hvilet umiddelbart paa (Lagene Nr. 1, men det 
vilde i saa Tilfælde isandhed være ubegribeligt, hvorledes 
den fremvældende Norit skulde sondre mellem begge Forma- 
tioners horisontalt liggende Lag og løfte den yngre flere Hun- 
drede Fod i Vejret eller ogsaa absorbere de mellemliggende 
flere Hundrede Fods Strata, uden paa nogensomhelst Maade 
at indvirke forstyrrende paa Lag tillingen af de løftede eller 
overliggende Skikter. Var Noriten eruptiv, saa fremgaar 
det med Bestemthed af de nævnte Forholde under Troms- 
dalstinden, at den yngre overliggende Glimmerskifer maa 
være yngre end Noritens Frembrud, -- en Forklaring, der 
dog ikke ganske synes at stemme med Forholdene under 
Rejnhejas Top, hvor den massive Bjergart i Grændsestrøget paa 
fiere Maader optræder i et Vexelforhold til den kalksten- 
førende Glimmerskifer. 
Sagen vilde heller ikke faa noget andet Udseende, 
om man, — og derom kunde der maaske rejses Tvivl, — slog 
begge Skifergrupperne, saavel den ovennævnte æidre som den 
EE 
