(128) 240 
Olivinstenen er her i petrografisk Henseende ensartet 
med den, der opræder ved Skutvigvandet og-som nærmere 
er omhandlet i forrige Aars Indberetning. Der optraadte den 
som fremstikkende Bjergknauser inden det karakteristiske Glim- 
merskiferfeit og fandtes der tildels overlejet af Glimmerskifer. 
Olivinstenen opsluttes fuldkommen af Saltsyre, idet Kiselsy- 
ren udskilles som en geleaglig Masse. Efter en paa samme 
foretaget kvalitativ Analyse indeholder den af Baser: Mag- 
nesia, Jernoxydul samt Spor af Kalk. (Efterat Jernet er 
bundfældt dannes intet Bundfald i Filtratet ved Tilsæt- 
ning af Am Q Co,, hvorimod Oxalsyre fremkalder et svagt 
Bundfald). 
6. Aldersbestemmelse. 
Med Hensyn til de her omhandlede lagede Bje:gmas- 
sers absolutte Aldersforhold, saa mangle ganske saadanne 
Bestemmelser, der kunde besvare dette Spørgsmaal nogen-. 
iunde afgjørende. Forsteninger ere nemlig bidtil ikke fundne 
Der synes imidlertid at være megen Rimelighed for at Grup' 
pen 1. a. er at sælte som det ældre azoiske Grundfjeld og 
Grupperne 2 a. og 3. åa. som lakoniske elier undersiluriske 
Dannelser. 4 
7. De lagede Bjergmassers Metamorphose. 
Med Hensyn til den Grad, hvortil Metamorphosen er 
naaet frem, saa er det paa Forhaand rimeligt, at denne maa 
være skredet længst frem i de æ!dste eller underst liggende 
Lag. Dette er ogsaa her Tilfældet. Lagene i Gruppene 1.a. 
og 2. a. ere i det Hele fuldstændig omvandlede tii et af Me- 
tamorphosens yderste Endeled, den haarde kvartsrige karak- 
teristiske Glimmerskifer. I Gruppen 3 a er Skiferen 1 det 
Hele mildere, ligesom ogsaa de deri indesluttede Kalkstens- 
lejer ere mindre krystallinisk udvikiede end i det ældre Glim- 
merskiferfelt. At Metamorphosen tildels staar i et vist For- 
hold til de massive Bjergmassers Optræden er vel hæve! over 
al Tviyl, imidiertid er det dog vel et Spørgsmaal — selv un- 
der Forudsætning af de massive Bjergmassers eruptive Dan- 
nelse — om denne kan fra et kemisk Udgangspunkt forkla- 
res som det sker i den plutoniske Lære. Her skal i saa 
Henseende fremhæves, at de til Graniten og Noriten stødende 
Skiferstrata i høj Grad ere metamorphoserede, mens Meta- 
morphosen i den til Gabbroen stødende Skifergruppes Lag i 
det Hele er langt mindre fremskreden og det uagtet Lyn- 
gens Gabbrofelt danner en flere Gange større Flade end 
Noritfeltet, og i Kubilsindholdet er mangedobbelt større Masse. . 
Det maa heller ikke lades ude af Betragtning, at det store 
Glimmerskiferfelt med sine fuldstændig metamorphoserede 
Skiferlag strækker sig saa langt udenfor de idetmindste i 
Dagen fremtrædende massive Bjergmassers  Omraade, at der 
end ikke kan være fjerneste Rimelighed for, at Metamorphosen 
her er betinget af disse. 00 
PA 
