12 ACTA HORTI BERGIAXl. BAXD 3. N:0 I A. 



färgade blomstödblad sitta flera rader accessoriska blommor. Ett antagande 

 skulle således kunna vara, att groddknopparne, åtminstone fylogenetiskt sedt, 

 äro ombildade accessoriska blommor; men emot en sådan uppfattning tala flere 

 förhållanden. Accessoriska blommor äro icke bekanta hos några Zz/zww-arter, 

 eller öfverhufvudtaget hos några Liliacéer i) eller dermed beslägtade familjer. Det 

 är derför högst ^ osannolikt, att blott de groddknoppsbärande Liliu m-arterna 

 under sin fylogenetiska utveckling egt sådana blommor. Hvad som ännu mer 

 bestämdt talar emot en sådan uppfattning är, att då groddknoppar ej komma 

 till utbildning, utvecklas aldrig några florala skott i deras ställe, liksom ock att, 

 då ett floralt skott utvecklas i ett bladveck, groddknoppar dock utvecklas till 

 samma antal, som i de sterila örtbladsvecken. Om groddknopparne nämligen 

 vore att uppfatta såsom metamorfa accessoriska blommor, hade man rätt att 

 vänta en viss relation mellan utbildningen af bulbiller och blommor, så att när 

 bulbiller icke utbildas, blommor borde komma på deras plats och tvärtom, så- 

 som förhållandet är t. ex. hos Polygoman viviparian L., och såsom det visar 

 sig vid en jämförelse mellan groddknoppbildande och blott blombildande Allium- 

 arter. 3) I samband härmed må anmärkas, att groddknopparnes och blommor- 

 nas antal icke stå i något bestämdt förhållande till bvarandra; sålunda kunna 

 en- och fåblommiga exemplar alldeles sakna bulbiller '^\ då däremot sterila och 

 mångblommiga ofta hafva ytterst talrika. 



De i förbladsvecken sittande groddknopparne hos Lilimn bidbiferum L. 

 och tigrinnin Ker-Gawl skulle ju möjligen på grund af sin ställning kunna be- 

 traktas som metamorfa blommor. Vi hafva nämligen här att göra med en 

 skottbyggnad af samma slag, som Eichler i) beskrifvit hos Fourcroya un- 

 dulata Jacobi och som också återfinnes hos andra arter af detta slägte. Hos 

 denna växt afslutas nämligen en sympodial inflorescens af ett vegetativt skott, 

 d. v. s. inflorescensen blir genomvuxen. Detta är ett högst sällsynt fall och 

 Eichler yttrar derom följande: »ein Fall, von dem mir, soweit cymöse In- 

 florescensen in Betracht kommen, sonst kein Beispiel bekannt ist». Att också 

 dessa i förbladsvecken sittande groddknoppar äro rent vegetativa accessoriska skott, 

 framgår deraf, att de finnas der, äfven dä florala axlar utvecklas i dessa blad- 

 veck, såsom det hos L. tigfinum Ker-Gawl är fallet. 



Undersökningen af groddknopparnes anläggning och ställning pä växten 

 gifver sålunda vid handen, att de ej kunna anses såsom i fylogenetiskt hän- 

 seende ombildade blomanlag. De kunna ej heller på grund af sin, ställning 

 och sitt förhållande till blomaxlarne homologiseras med de örtblad-bärande 

 sidoskott, som stundom förekomma hos växter hörande till med Liliacece 

 beslägtade familjer. Riktigast torde det derför vara att äfven fylogenetiskt 

 jämnställa dem med de föryngringslökar, som förekomma på den underjordiska 



') Familjen LUiacea: tagen i samma utsträckning som hos Warming (1. c). 



'') GöBEL (Schenk's Handbuch der Botanik. Band III. Teil II. Pag. 333. Breslau 1884) 

 betraktar Alliums groddknoppar såsom, fylogeniskt sedt, ombildade blomanlag. 



') De pä Testa d'Alpe växande voro alla utan groddknoppar. 



*) Eichler, A. W. Ueber einige Inflorescenzbulbillen. Jahrb. des bot. Gart, zu Berlin. 

 I88r. Pag. 173. 



