II. HESSEL.MAN. GRODDKNOPPFJÄLLS UTBILDNING TILL FLORALA BLAD. 1 I 



liksom ofta äfven i örtbladvecken, något förändrad, i så måtto, att det första 

 bladet ej blir sä bestämdt adosseradt mot moderskottet, som då blott en grodd- 

 knopp sitter i bladvecket. Detta är ett rent sekundärt fenomen, och dess orsak 

 är att söka i de förträngningar och vridningar, som uppstå dä de tätt vid 

 hvarandra anlagda groddknopparne förtjockas och förstoras. Denna sidoställning 

 af första bladet i groddknoppen är derför något helt annat än förbladets till de 

 florala axlarne och spelar alltså ingen rol vid bedömandet af dessa bildnin- 

 gars natur. 



Stammen af Liliuvi biilbiferuni L. begränsas oftast genom blombildning 

 och den terminala blomman är ofta, isynnerhet hos vildväxande exemplar, den 

 enda växten frambringar. ') Då den odlas på fet och bördig jord utbildas 

 också i vecken af de öfversta, vanligen ganska tätt stälda örtbladen enblommiga 

 sidoskott. Hos Lilium iigrinum Ker-Gawl, der de öfversta internodierna äro 

 temiigen långsträckta, äro de sidoställda inflorescenserna ofta tvåblommiga 

 skrufknippen. I förbladvecken till de florala sidoskotten hos Lilium bulbiferum 

 L. sitta groddknoppar, en eller mera sällan två i hvarje bladveck; och hos 

 L. tigrinum Ker-Gawl hos skotten af såväl första som andra ordningen. 



För att bättre klargöra ställningen af groddknopparne i den florala regio- 

 nen lemnas i fig. 14 ett diagramm; a är hufvudaxeln med ett blad c; b är ett 

 blommande sidoskott med förbladet «; i, 2, 3 äro groddknoppar, som sitta i 

 vecket af bladet c; 3 har måst utflyttas på diagrammet, emedan den ligger 

 rakt under groddknoppen 4, som sitter i förbladsvecket «. I figur 15 finnes 

 ett skematiskt återgifvande af ett tväblommigt skrufknippe hos L. tigrinum 

 Ker-Gawl med groddknoppar; a är hufvudskottet, b ett sidoskott af första, c 

 ett sidoskott af andra ordningen; i, 2, 3 äro groddknoppar. I vecket af stöd- 

 bladet till sidoskottet af första ordningen finnas tre groddknoppar, ehuru blott 

 en är antydd. ^) 



Groddknopparnes anläggningstid talar ej för att de äro, fylogenetiskt sedt, 

 ombildade blomanlag. I sådant fall borde de, då det här ej är fråga om abortiva 

 organ, anläggas samtidigt med och i de nedre bladvecken tidigare än blommorna. 

 Vigtigare är dock groddknopparnes ställning. De sitta, som sagdt, 2 — 3 i 

 bladvecken, och sålunda måste man alltid betrakta en eller tvä af dem såsom 

 acccssoriska knoppar; men dä i blomstödbladvecken alla tre återfinnas, visa 

 de sig alla vara accessoriska bildningar. Accessoriska knoppar äro vanligen af 

 vegetativ natur; men äfven accessoriska blommor äro bekanta. Bland dikotyledo- 

 nerna äro sädana kända hos Lythrum och Thalictnim. •'') Närmast kunde man 

 dock jemföra våra Lihumarter med Musa,'-'] i vecken af hvars breda, på insidan 



') Under den förflutna sommaren hade jag tillfälle att iakttaga Liliuin huJhifenim L. i full- 

 komligt vildt tillstånd. Den växte på en subalpin äng på Testa d'Alpe tillhörande Hafsalperna 

 i Nord-Italien. Bland de talvika exemplar som observerades, voro de allra flesta enblommiga, 

 några få tväblommiga och ett enda treblomraigt. 



'') Hos ett exemplar från Tjockö i Roslagen voro hos några sidoskott stödbladen förskjutna 

 ut på sidoskottet (såsom t. ex. hos Samolus Vaknvidi L). Detta torde vara ett teratologiskt feno- 

 men. Äfven i vecken af dessa stödblad sutto groddknoppar. 



") Jfr. Warming. Den systematiske Botanik. Udg. 3. Kjöbenhavn 1891. Pag. 443, 

 348, 294 



