H. HESSKLMAX'. GRODDKXOPPFJÄLLS UTBILDNING TILL FLORALA BLAD. 9 



Till sin yttre och inre byggnad och genom alstrande af pollen visa sig 

 dessa genom metamorfos af groddknopptjäll uppkomna ståndare vara verkliga 

 könsblad. Att pollenet ej i sin helhet är väl utbildadt, kan ej vara nägot 

 skäl deremot; ty mindre godt pollen ega ju de flesta hybrider, och dock måste 

 vi väl anse deras ståndare vara könsblad. 



Ståndares förekomst hos ett vegetativt skott måste anses synnerligen egen- 

 domlig; ty det finnes påtagligen en betydlig och högst vigtig skilnad mellan 

 dessa missbildade groddknoppar och genomvuxna blommor, hos hvilka ju också 

 stamspetsen efter alstrande af blomblad öfvergär till bildning af rent vegetativa 

 blad. I förra fallet tillhöra ståndarne ett skott, som under normala förhållanden 

 utvecklar sig rent vegetativt, i det senare fallet hör utbildning af florala blad 

 till stammens normala funktioner. 



Ur morfologisk synpunkt anmärkningsvärdt är, att det här är lågblad, som 

 utbildats till ståndare. 



Efter denna redogörelse för de metamorfoserade groddknopparnes byggnad, 

 torde det vara lämpligt att söka finna orsaken till uppkomsten af dessa bild- 

 ningar. Hvad som ligger kanske närmast att tänka på är, att missbildningen 

 kunde vara ett atavistiskt fenomen, i det att de i den florala regionen sittande 

 groddknopparne möjligen skulle vara att betrakta såsom metamorfa blommor. 



För att se huru pass berättigad en dylik förklaring i detta fall kan vara, 

 har jag undersökt de normala groddknopparnes anläggning, byggnad och ställ- 

 ning på växten. Inflorescensbulbiller finnas inom Li/ütm-slägtet förnämligast 

 hos trenne arter, nämligen Lilium bulbiferiiin L., tigrinum Ker-Gawl och lanci- 

 joliuni Thunb. Deras groddknoppar hafva undersökts af flere författare, men 

 mera i förbigående och i samband med andra undersökningar, hvarför en del 

 för förståendet af dessa här beskrifna missbildningars natur viktiga detaljer icke 

 äro kända, i) 



Två af dessa arter har jag haft tillfälle att undersöka, nämligen L. tigrinum 

 Ker-Gawl och L. biilbijerum L. För dessas odling har professor V. B. Wittrock 

 upplåtit ett par rutor i Bergianska irädgåfden, hvarför jag till honom ber att 

 få framföra mitt vördsamma tack. 



Bägge arterna förhålla sig i hufvudsak lika. I slutet af maj undersöktes 

 ur marken uppskjutande skott af L. tigrinum Ker-Gawl. Nära stamspetsen, 

 som var tätt omgifven af örtblad i olika utvecklingsstadier, funnos i vecken 

 af ännu mycket små blad anlagen till årets florala skott. De utgjordes af ett 

 snedt bakåt [schräg liickzvärts) stäldt förblad och af ett blomanlag. -) Af 

 blommans kransar voro de yttre mycket lätt urskiljbara med lup, medan an- 

 lagen till de inre kransarnes blad ännu voro mycket små. Några anlag till 

 groddknoppar i bladvecken kunde då ännu ej spåras. Längre fram på som- 

 maren voro alla öfriga exemplar på samma ruta i trädgården rikt försedda 



') Jfr. Braun, A. Uebcr Polyembryonie und Keimung bei Caelebogyne ilicifolia. Berlin. 

 1860; Areschoug, F. W. c. Bidrag till groddknopparnes morfologi och biologi. Lund 1857. 

 Pag. 10— II, och EicHLER, A. W. Ueber einige Inflorescenzbulbillen. Jahrb. des bot. Gartens 

 zu Berlin. Berlin 1881. Pag. 173. 



-) A. W. EicHLER (Blütendiagramme, Teil I. Pag. 154) har påpekat sidoställningen af 

 förbladet, hvarigenora flere Lilinarr skilja sig från andra raonokotvledoner. 



