8 ACTA HORTI BERGIANI. BAND 3. N:0 I A. 



att den metamorfos af groddknoppfjäll, som här beskrifves, varit progressiv 

 och gått i kalkbladsrikiiiing. 



De genom metamorfos af groddknoppfjäll uppkomna ståndarne visa, såsom 

 förut omtalats, en stor yttre öfverensstämmelse med den normala blommans, 

 men denna likhet sträcker sig äfven till den inre byggnaden. Tyvärr har 

 materialet varit otillräckligt för att undersöka äfven de mindre utbildade, med 

 förkrympta knappar försedda ståndarne, hvadan jag måst inskränka mig till att 

 undersöka de fullt utbildade. 



Redan i strängen visar sig en viss öfverensstämmelse. Såväl »groddknopp- 

 ståndare» som »blomståndare» hafva innanför epidermis en ganska storcellig, 

 parenkymatisk väfnad, hvarest genom upplösning af celler bildas lysigena luft- 

 gångar. En olikhet finnes dock, åtminstone hos en del. De vanliga blom- 

 ståndarnes strängar genomlöpas blott af en kärlsträng, men hos groddknopp- 

 ståndarnes har jag stundom träffat två. Detta torde bäst förklaras derigenom, 

 att groddknoppståndaren uppkommit genom metamorfos af ett blad, nämligen 

 ett groddknoppfjäll, som vid basen eger flere nerver, och att dessa vid meta- 

 morfosen ej fullständigt försvunnit; något, som synes så mj'cket mer antagligt, 

 som det ju äfven finnes ståndare, hvilka vid basen fullständigt bibehålla sin 

 natur af groddknoppfjäll (jfr. bild. 9 och 10). 



En anatomisk undersökning af knappen visar rätt mycket af intresse. 

 Innanför epidermis, hvars celler hafva papillformigt utböjda ytterväggar, finnas i) 

 ett väl och vackert utbildadt, flerskiktigt lager af så kallade fibrösa celler samt 

 2) i knappbandet en kärlsträng omgifven af parenkymatiska celler, 3) intill 

 knapprummen gränsande redan delvis resorberade och döda cellager. (Hos de 

 undersökta knapparne voro rummen nämligen redan öppnade.) Denna byggnad 

 öfverensstämmer med den, som äldre ståndarknappar frän blomman visa. Oftast 

 är groddknoppståndarens inre byggnad fullständigt lik blomståndarens, men 

 stundom finnas en del, dock mer oväsentliga, afvikelser. Såsom det framgår 

 af en jämförelse mellan bilderna 16 och 17 är knappbandet i ståndaren frän 

 groddknoppen (bild 16) betydligt bredare och tjockare än hos blomståndaren (bild 

 17). Kärlsträngen ligger hos groddknoppståndaren ej i midten, utan närmare 

 den ena af knapphalfvorna. Pollenrummens väggar äro något tjockare och 

 innehålla i sin bredaste del flere skikt af fibrösa celler. Denna väfnad är i 

 de vanliga ståndarknapparna alltid enskiktig. I blomståndarknappen finnes ock, 

 som bilden visar, en liten rest kvar af den vägg, som åtskilt pollenrummen; i 

 groddknoppståndaren saknas sådan. Äfven ståndarne visa sålunda en viss 

 variation i sin byggnad, alldeles som de kalkbladliknande bladen. 



Äfven groddknoppståndarne äro pollenalstrande. En ganska stor del af 

 deras pollen tyckes dock, att döma af det yttre utseendet, vara odugligt. 

 Då ståndarne, som jag haft tillfälle att undersöka, redan i det närmaste voro 

 tömda, har jag erhållit så litet material, att jag ej vågar angifva någon bestämd 

 procentsiftra. Pollenkornens form och exinets skulptur — nätformigt förgrenade 

 åsar — öfverensstämma med blomståndarnes. Storleken af groddknoppståndarnes 

 pollenkorn vexlar dock mycket betydligt, hvilket otvifvelaktigt är ett tecken 

 till abnorm utbildning. Till att anställa försök i afseende på detta frömjöls 

 grobarhet och befruktningsförmåga har jag ännu ej haft tillfälle. 



