H. HESSELMAN. GRODDKNOPPFJÄLLS UTBILDNING TILL FLORALA BLAD. 7 



Kalkbladen hos Liliuvi bidbijeruni L. äro, såsom bekant, brandgula med 

 mörkare, upphöjda fläckar, på insidan. Nederst, vid midten af bladets bas 

 finnes en honungsfara. På bladets nedre del, men i synnerhet pä dess basala 

 finnas upphöjda, hårbärande lister eller åsar, som omgifva och skydda honungs- 

 fåran. Bladets anatomiska byggnad är följande. Innanför den ganska stor- 

 celliga, med spridda klyföppningar försedda epidermis finnes en parenkymatisk 

 väfnad af temligen regelbundna, i tvärsnitt rektangulära celler, mellan hvilka 

 gä intercellulargångar. Den parenkymatiska väfnaden genomlöpes af svagt ut- 

 bildade kärlsträngar. Väfnadspartierna mellan kärlsträngarne upplösas, hvarigenom 

 bildas lysigena luftgångar. ') De på insidan af bladen gående hårbärande 

 listerna äro af följande byggnad. Genom delningar af cellerna i strängformiga 

 partier af mesofyllet närmast under epidermis och af epidermis bildas emer- 

 genser, som på sin kant bära talrika, i — 2-celliga hår (jfr. bild. 20). Cellerna 

 i bladet innehålla — förutom färgämnen — förmodligen äfven glykoser, upp- 

 lösta i cellsaften. -) 



Såsom resultat af undersökningen framgår, att bihangen på groddknopp- 

 fjällen, eller de kalkbladlika bladen till sin inre byggnad mycket afvika från 

 bladen i växtens vegetativa region, men deremot visa en ganska stor öfverens- 

 stämmelse med kalkbladen inom blomman. Likheten ligger i) i mesofyllcellernas 

 form, 2) i uppträdandet af lysigena luftgångar, 3) i förefintligheten och bygg- 

 naden af trikombildande emergenser, 4) i cellernas innehåll (detta sista endast 

 hvad de mest metamorfoserade beträftar). De hänseenden, i hvilka en öfverens- 

 stämmelse råder, äro ock vigtiga nog. Dessa trikombildande emergenser äro 

 ingalunda några allmänt förekommande bildningar; tvärtom torde sådana vara 

 ganska sällsynta. Öfverensstämmclsen i dessas byggnad hos kalkbladen inom 

 blomman och de ombildade groddknoppfjällen är visserligen icke fullständig (i 

 kalkbladen äro de vida mer regelbundet byggda och ingalunda sä vexlande 

 som hos de ombildade groddknoppfjällen), men i det väsentliga är öfverens- 

 stämmelsen mycket stor, ja nästan fullständig. I förekomsten af dessa för 

 växtens kalkblad karaktäristiska hårbildningar hos de metamorfoserade grodd- 

 knoppfjällen ser jag ock det vigtigaste stödet för den åsikten, att metamorfosen, 

 äfven hvad de mer obetydliga bihangen beträffar, gått i floral riktning. Cellernas 

 innehåll är ock anmärkningsvärdt. Stärkelse förekommer ymnigt hos grodd- 

 knoppfjällen, men har under metamorfosen försvunnit både i bihangen och 

 de fullständigt metamorfoserade fjällen. Hvad de senare beträffar råder ännu 

 en annan vigtig öfverensstämmclse med kalkbladen, nämligen den, att deras 

 celler innehålla färgämnen af samma slag som kalkbladen. 



Ehuru likheten i det yttre mellan de mer eller mindre ombildade grodd- 

 knoppfjällen och kalkbladen i blomman icke alltid är så stor (jfr. bild. i — 13), 

 så råder dock sålunda i morfologiskt, anatomiskt och fysiologiskt hänseende en 

 så stor öfverensstämmclse mellan dessa organ, att man är berättigad att säga, 



') Lysigena lultgångar i kalkbladen förekomma hos andra Lilium-arter. Jfr. Louise Müller, 

 Grundzüge einer vergleichenden Anatomie der Blumenblätter. Gekrönte Preisschrift. Nova Acta 

 Acad. Caes. Leop. Nat. Curios. Tomus 59. Halle Saxorum. 1893. Pag. 59—61. 



'^) Jfr. Louise Müller (1. c). 



