4 ACTA HORTI BERGIANI. BAKD 3. X:0 I A. 



vanliga groddknopparne hos denna växt. Innanför dessa sutto andra fjäll, 

 hvilka i sin spets egde förlängningar eller bihang af varierande storlek. Från 

 att hos somliga bilda en makroskopiskt knappt märkbar spets nådde de hos 

 andra en längd, som öfverskred det nedre förtjockade partiets. På insidan af 

 dessa fjäll funnos såväl på det nedre förtjockade partiet som på den öfre hinn- 

 artade delen köl- eller åsliknande eller stundom vårtlika upphöjningar, hvilka 

 voro tätt beklädda med hår. Bihangen på fjällen voro färglösa och genom- 

 skinliga; men hudutväxterna på dem erirjrade om blomman, ty de påminte 

 redan till det yttre om dem, som finnas på insidan af kalkbladen. Antalet 

 fjäll i hvarje groddknopp, hvilka äro på detta sätt utbildade, vexlar från i ä 2 

 till 5 ä 6. Efter det groddknoppstammen sålunda utbildat fjäll, som på 

 ofvannämnda sätt mer eller mindre afvika från de normala, återtager den sin 

 ursprungliga natur. Bihangen på de öfre fjällen blifva smärre och försvinna 

 slutligen. Stamspetsen omgifves sålunda af normala groddknoppfjäll. Dylika 

 groddknoppar bli stundom greniga, i det att i vecket af ett fjäll utbildas ett 

 sidoskott, som förhåller sig på samma sätt som raoderskottet. 



Groddknoppar af nu beskrifna slag har jag äfven anträffat hos exemplar 

 af Liliwn bulbiferum L , som odlats i en trädgårdstäppa på Tjockö i Norrtelje 

 skärgård. Hos dessa funnos dock icke några mera metamorfoserade i den öfre 

 vegetativt-florala regionen, utan alla de missbildade groddknopparna voro af 

 samma natur. 



Bland de i de öfversta bladvecken sittande groddknopparne voro några 

 starkt utbildade i floral rigtning. Liksom hos de i de nedre bladvecken sittande 

 skotten voro de första bladen vanliga groddknoppfjäll. De högre upp sittande 

 hade kalkbladliknande bihang, hvilka oftast voro bredare och längre än det 

 nedre förtjockade partiet, och stundom voro de i sin helhet ombildade (bild. 

 5 — 9 samt ii). Pä inre sidan af dessa fjäll, äfven hos sådana, hvilka egde 

 helt obetydliga bihang, förekommo samma slags hårbildningar, som funnos hos 

 de i nedre regionen sittande groddknopparne. Dessa hårbildningar voro här 

 synnerligen kraftigt utbildade, i det de ofta betäckte hela inre sidan. Dessa 

 bihang eller ombildade fjäll liknade så mycket mer kalkblad, som de äfven 

 egde den för Liliuni bulbiferum s blommor utmärkande brandgula färgen. Detta 

 är synbart äfven hos spritlagdt material, ty de färgade bihangen bibehålla i 

 utspädd alkohol, liksom de normala kalkbladen, en svagt gul färg. 



Omgifna af groddknoppfjäll och dessa kalkbladlika, färgade blad funnos 

 till växlande antal (i — 4) hos olika knoppar ståndare. Äfven i afseende på 

 utbildningen af dessa blad finnas olika grader. Somliga blad äro vid basen 

 förtjockade, stärkelseförande, till sitt mellersta parti utbildade såsom ståndarsträng 

 och i den öfversta delen såsom knapp (jfr. bild. 9 — 10). Hos sådana blad är 

 knappen ofta svagt utbildad, förkrympt, men äfven fullt utvecklade knappar 

 förekomma stundom (bild 10). I flere groddknoppar funnos dock ståndare, 

 hvilka fullständigt saknade en stärkelseförande uppsvallning vid basen, och hvars 

 knappar voro stora och väl utbildade (jfr. bild. 5 — 7 och 10). Till det yttre 

 öfverensstämma dessa genom metamorfos af groddknoppfjäll uppkomna stån- 

 dare med de i blommorna förekommande. Knapparne hafva en mörkt brand- 

 gul färg och äro introrsa. När dessa metamorfoserade groddknoppar äro fullt 



