v. B. WITTKOCK. ICONOTHECA BOTANICA BERGIANA. 53 



Ser. S. 



N:r. 



Linnaeus, Carolus. Continuatio. 



vara den "Akrellska" {= Inlanderska), ty denna är — såsom vår tafla 3 * utvisar — en 

 ren profilbild, under det att den Roslinska är en "en face"-bild, andra olikheter att förtiga. 



— Efter min mening är ordet som af Linné här användt i betydelsen liksom. Antager 

 man denna tolkning, kommer Linnes uttalande att innehålla, att den Roslinska taflan var 

 ämnad att sättas bland Akademiens "Fundatores', på samma sätt som den förut af Akrell 

 gjorda vaxmedaljen. Något uttalande om bildernas inbördes likhet finnes då ej i Linnés 

 citerade ord; det säges blott, att bägge mycket likna sitt original (''bägge mycket lika''). 



Denna bild är af särskildt intresse därför, att den ensam bland originalafbildningarnc 

 visar Linne i fullständig profil. Med anledning häraf har den kommit att ligga till grund 

 för flera bekanta efterbildningar, bland hvilka Sergels medaljong (se nr. 426) förtjänar att "i 

 främsta rummet nämnas. De tre följande kopparsticken äro kopior af densamma. 



Bihangsvis må här anföras ett meddelande, som just nu blifvit mig lämnadt af biblio- 

 tekarien E. V. Dahlgren; nämligen att å Akademiens bibliotek förvaras äfven en annan 

 liknande vaxmedaljong från 1700-talet, denna visande bilderna af bröderna P. J. och B. 

 Bergius. Denna medaljong öfverensstämmer fullständigt med den af C. Enhörning skulp- 

 terade silfvermedalj, som Akademien lät prägla år 1790. Jämför ofvan nr. loo. 



385. Autot. ad similit. imagini.s Caroli Linncci in clipeo cereo, antea comme- 

 morato, a C. F. Inlander sculpt^t. J. Cederquist fec. Stockh. 1903. 8:0. 



- Vide tab. 3 *. 



386. Chalcog. A. Åkerman sculp. Uppsala 1773 (?). 4:0. 



Denna gravj'r är påtagligen en kopia — och denna föga konstnärligt utförd — af 

 förutnämnda vaxmedaljong. 



Året, då denna bild af Linne graverats, finnes ej angifvet ä taflan. Ur porträttets under- 

 skrift kan dock vid närmare granskning en tidsbestämning utletas. Underskriften har följande 

 lydelse: "Carolus ä Linne', S. R. M. Archiatr. Eq. Aur. De Stella Pol. Med. et Botan, Prof. 

 R. O. .^cad. Par. Petrop. Imp. N. C. Holm. Ups. Lond. Angl. Flor. Berol. Monsp. Tolos. 

 Bern. Edinb. Nidros. Cell. Philadelph. Zeland. Membr." 



Såsom man finner, uppräknas här ett stort antal lärda sällskap, hvilka kallat Linné till 

 sin ledamot. Frän tvä af dem, nämligen de i Bern och Edinburg, ingick kallelsen sä sent 

 som 1772. [Se "Egenhändiga anteckningar af Carl Linnanis om sig sjelf", sid. 92.] Före 

 denna tid kan således gravyren ej vara gjord. Sannolikt har den blifvit utförd 1773, kort 

 efter det dess original, den Inlanderska medaljongen, blifvit färdig. 



387. Chalcog. 8:0. (E Stöv., Leben Linné.) 



Under bilden läses den tämligen osmakhga inskriften: "Deus creavit, Linna;us Disposuit." 



388. Chalcog. Liebe sc. Leipzig. 12:0. 



389. Chalcog. Per Krafft sen. pinx. 1774. F. Akrel se. »ex effigie simillima 

 Coli. Med. Suec.» Stockh. 1797. 8:0. 



Bilden, som uppgifves vara mycket naturtrogen, utan någon som hälst ideaHsering, visar 

 Linné starkt böjd af åren, vid 67 års ålder. Akrels kopparstick är särdeles väl utfördt. 

 Kvnffts originaltafia tillhör numera Kungl. Vetenskaps-Akademien. 



390. Chalcog. Per Kraftt sen. pinx. Akrel se. 8:0. (E Hedin, Minne. Linne.) 



Samma porträtt som föregående, men saknande i underskriften orden "Ex effigie" etc. 



391. Chalcog. Per KrafFt sen. pinx. J. Snack sculp. Stockholm 1780. 8:0. 

 393. Lithog. 8:0. 



Litografisk kopia af Akrels ofvannämnda koppargravyr. 

 393. Chalcog. Alexander Roslin pinx. 1774. Clementus Bervic se. Paris 

 1779. Fol, 



