79 ACTA HORTI BERGIANI. BAND 5. N:O I. 
vanligen 65 mm. Altaitrakten ligger, såsom bekant, rätt sydligt, nänıl. kring 
so:de breddgraden (Böhmens latitud). Att märka är, att Altai väsentligen är 
ett tjällområde. 
Taflan 22. Picea excelsa (Lam.) Lk. 
Forma maxime septentrionales, in Finmarkia norvegica, c:a 69 latit. 
boreal., lect&. 
Granformer från norska Finnmarken, omkring 69° nordl. bredd. 
Alla bilderna i naturlig storlek. 
a: fjäll från kottens nedersta del. 
(da MS » » mellersta » 
c= (cl Za> » » öfversta » 
d: frö med frövinge. 
d'!: två frön förenade genom sammanhängande frövingar. 
Bild. I och 2. Var. obovata Ted. 
Formx& fere typice. » 
Finmarken, Sydvaranger, Mellesmoen vid Tsjolmejaure, en sjö 
som genomströmmas af Pasvikself; 4 augusti 1899. E. Haglund 
och J. Källström. 
Exemplaren tillhöra Lunds universitets botaniska museum. 
» 3. Var. obovata Led. 
Kottelängd 46 mm. . 
Finmarken, Sydvaranger, Tsjolmejaure; 1857. Th. M. Fries. 
Kotten tillhör Riksmuseets paleobotaniska afdelning. 
(I Kristiania universitets botaniska museum finnes äfven ett 
obovata-exemplar från Th. M. Fries.) 
» 4—7. Var. obovata Led. 
Kottelängd 42 mm. 
Finmarken, Sydvaranger, Rovavarres nordvästra sida c:a 7 km. 
söder om Langfjordsvand; februari 1911. A. Klerck. 
Exemplaren tillhöra Kristiania universitets botaniska museum. 
De med olika siffror (4, 5, 6, 7) betecknade bilderna tillhöra 
skilda kotteexemplar. 
De med a betecknade fjällen härstamma ej från kottens allra 
nedersta del (hvilken saknades), utan från den närmast högre upp 
liggande delen. 
» 5. Var. obovata Led. versus fennicam Reg. Om denna bild gäller för 
öfrigt allt hvad som blifvit sagdt om bild. 4—7, strax härofvan. 
» 8. Var. obovata Led. 
Finmarken, Sydvaranger, Mellesmoen, Tsjolmejaure; 4 augusti 
1899. E. Haglund och J. Källström. 
a visar två sammanvuxna basalfjäll. 
5b och 2! visa olikformiga mediana fjäll från samma kotte; 
5 representerar den oftast förekommande formen. 
