90 ACTA HORTI BERGIANI. BAND 5. NO I. 
Mar. Zkansversa Nov. vers. fenniecamt.... u... I 
> » De be anne de ads 4 
» > » fRersubcordata- Nov... SA aa i I 
Summa 30 träd undersökta. 
Utaf en jämförande granskning af de här ofvan lämnade kottevarietets- 
listorna framgår följande. 
I norra Skåne! saknas typisk odovata. Denna varietet representeras 
endast af en själfständig, storfjällig form, f. scanzca nov., som uppträder som 
en mycket stor sällsynthet. 
Typisk /fennica hör också till sällsyntheterna; blott fyra träd äro iakt- 
tagna. Öfvergängsformer till guropea visa sig något oftare. 
Var. europea är den öfverallt förhärskande. Närmare 60 procent af 
de undersökta 1,000 träden tillhöra typisk europea; och öfvergångsformer till 
fennica samt ännu oftare till acuminata träffas i riklighet (c:a 18 %). Ren 
acuminata är långt ifrån sällsynt (nära 9 %), och acuminata med tendens åt 
europea uppträder ännu oftare (12 %). 
Till sist må erinras om, att dubbelvarieteten acuminata (kottens nedre 
del) + europea (kottens öfre del) — hufvudrepresentanten för den intressanta 
heterolepis-gruppen — är skånsk. 
Närmast efter den skånska kottevarietetslistan kommer en från sydöstra 
Västergötland, något mer än en breddgrad nordligare. I väsentliga delar 
öfverensstämmer den med den skånska. Såsom skillnader må påpekas, att 
fennica-former äro något allmännare, samt isynnerhet att acuminata spelar en 
mera framstående roll. i 
Nästa lista beträffar en trakt i Södermanland, belägen halfannan bredd- 
grad längre i norr. Zuropea visar sig där vara starkt i majoritet. 
Stockholmstrakten i sydöstra Uppland — knappt en tredjedels grad 
nordligare — karakteriseras mest af jämförelsevis rikligare acuminata; mer än 25 %. 
Mellersta Uppland, trakten närmast söder om Uppsala, är en utpräglad 
europea-trakt. Särdeles väl utvecklade acuminata-former finnas där också. En 
enstaka obovata har iakttagits; likaså en /ransversa med mycket starkt till- 
bakaböjda kottefjäll (recurvissima). 
Granvegetationen i den tvä breddgrader nordligare än Uppsalatrakten 
belägna Idre socken i nordvästra Dalarne är, äfven den, väsentligen bildad af 
europea-former. Dessa uppgå till c:a 75 procent. Men granskogen får där 
ett afgjordt mera nordligt kynne, dels därigenom att acuminata är fåtaligare 
representerad och detta i mindre utvecklade former, dels därigenom att fennica 
är något allmännare, dels också därigenom att kottarne i allmänhet äro smärre. 
Obovata är — till motsats mot hvad man kunnat vänta — ej representerad, 
! Såsom bekant, förekommer ej granen spontan i Skånes mellersta och södra delar. Se 
HESSELMAN, H. & SCHOTTE, G., "Granen vid sin sydvästgräns i Sverige“; med karta. (Skogsvårds- 
föreningens tidskrift 1906, h. 9—10.) 
