22 ACTA HORTI BF.RGIANI. BAND 2. NiO I. 



Till sist må nämnas, att man ofta nog finner blåsfotingar (Physopoda) krypa 

 omkring i Viola-blomman : ) inom sexual-apparatens område, ja till och med inne 

 uti sjelfva märkeshålan. — 



Söka vi göra oss reda för den väsentliga innebörden af ofvan anförda 

 iakttagelser, skulle denna kunna uttryckas på följande sätt. 



Det stora flertalet af de insekter som besöka blommorna hos Viola tricolor 

 (L.) gör detta ej blott till nytta för sig sjelft genom den näring, som det der 

 hemtar, utan äfven till fördel för Violen, genom att verksamt befordra kors- 

 befruktningen. Så är förhållandet med samtlige de besökande fjärilarne: Coeno- 

 nympha pamphilus (L.), Gonepteryx rhamni (L.), Hesperia malvcB (L.), H. syl- 

 vanns Esp., Macroglossa bombyliformis Esp., Pieris napi (L.), Tanaos tages (L.) 

 och Vanessa urticce (L.). Detsamma gäller äfven om alla de större hymenoptererna, 

 nämligen Apis mellifica L., Bomfais agrorum Fabr., B. tiortorum L., B. hyp- 

 noriau L., B. lapidarius L., B. muscoriim L., Megachila lagopoda E. och Osmia 

 daviventris Thoms. 



Såsom skadliga för växten — såsom honungstjufvar — måste deremot be- 

 tecknas en del smärre hymenopterer, exempelvis Odynerus oviventris L., hvilka, 

 då de på grund af för kort sugorgan ej kunna komma åt honungen på legitim 

 väg, tillegna sig den genom inbrott. Till honungstjufvarne bör äfven i vissa fall 

 räknas flugan Ocyptera brassicaria Fabr.; jfr. ofvan sid. 20. Afgjordt skad- 

 liga för växten äro äfven besöken af skalbaggen Cetonia aitrata L., hvilka af- 

 se åtkomsten och förtärandet af blommans ståndare och kronblad. 



De smärre insekter, som besöka Viola-blommorna, för att tillgodogöra sig 

 dessas pollen — sådana som bland flugorna arter af slägtet Scceva och Spha;- 

 rophoria scripta L. samt Physopoda — göra visserligen skada genom att för- 

 tära någon del af blommans hanceller; men de kunna helt säkert också göra 

 nytta genom att hos blomman åstadkomma sjelfpollination -); något som vid 

 uteblifven korsbefruktning kan vara till väsentligt gagn. Af mina iakttagelser 

 har nämligen framgått, att de legitima insektbesöken i Viola tricolor-b\ommzn, 

 äfven om högsommaren, ej äro talrika. Ofta nog får man vänta rätt länge — 

 äfven om man har ett stort antal Viola blommor framför sig och väderleken är 

 den gynsammaste — innan en korsbefruktningen befordrande insekt behagar 

 besöka någon blomma. Och detta påtagligen ej på grund af ringa tillgång på 

 passande insekter (ty sådana funnos på platsen rätt talrika), utan derföre att 

 insekterna oftast föredrogo att gästa andra der befintliga växter, hvilkas blommor 

 hade honungen lättare åtkomlig än Violernas (se härom mera i redogörelsen 

 för V. latisepala Wettst. och V. cornnta L.). 



Såsom ett resultat af den ofvan framlagda undersökningen framgår äfven, 

 att Viola />m>/<?/--blomman i mellersta Sverige är att anse på samma gäng som 

 Lepidopter- och Hymenopter-blomma. På grund af iakttagelser i Westphalen 

 (hvilka dock synas väl fåtaliga) har Herm. Müller karakteriserat henne såsom 



J ) Redan Ch. K. Sprengel har gjort samma iakttagelse (Entdeckt. Geheimn. d. Nat., 

 sid. 397). Herm. Müller synes deremot ef hos V. tricolor hafva iakttagit några insekter af 

 detta sias;. 



2 ) A. W. Bennett uttalar (i »Nature» 1873, sid. 50) såsom sin åsigt, att pollinationen hos 

 V. tricolor (inkl. V, arvensis) hufvudsakligen sker genom hjelp af Physopoder. 



