24 ACTA HORTI BERGIANI. BAND 2. NIO I. 



Kronbladens storlek är hos V. arvensis vanligen betydligt mindre än 

 hos V. tricolor, och alltid relativt mindre, i förhållande till foderbladens. 



Det udda kronbladets honungstecken är af väsentligen samma beskaf- 

 fenhet som hos V. tricolor. Det utgöres normalt af en temligen stor, gul ho- 

 nungsfläck och af 5 — 7, mörka honungsstreck. Honungsfläcken saknas aldrig, 

 men honungsstrecken ofta nog, vida oftare än hos V. tricolor. Frånvaron af 

 honungsstreck synes t. o. m. vara regel hos Augustiblommorna af åtminstone 

 en del V. arvensis-hrmer ; se bild. 60, 70 B och C, taft. V. 



I afseende på pollenmagasinet förefinnes den vigtiga skilnaden att 

 detta här är fullständigt öppet framåt, så att man hos V. arvensis ej kan tala 

 om en särskild, skarpt begränsad pollenhåla, såsom hos V. tricolor; se bild. 53 

 och 66, tafl. V, jämförda med bild. 5, tafl. I. Denna pollenmagasinets beskaf- 

 fenhet står i det påtagligaste samband med arten af pollineringen hos V. arvett- 

 sis. Sjelfpollination är ju här regel; och genom denna byggnad af pollen- 

 magasinet lägges intet hinder i vägen för pollenkornen att falla framåt mot och 

 in i den strax framför belägna märkeshålan 1 ). 



Sporren är hos V. arvensis temligen tjock och kort; blott lika lång som 

 eller kortare än de nedre foderbladens bihang; jfr. bild. 50 och 63. Dess färg 

 är alltid temligen starkt violett; se bild. 53 och 66. 



Tofsen hos de mellersta kronbladen är bildad af hår, som i det 

 afseendet afvika från dem hos V. tricolor, att de äro nästan cylindriska (ej 

 klubblika); se bild. 54, tafl. V, jämförd med bild. 11, tafl. I. 



Blomkronan hos den nyutslagna blomman är hos V. arvensis af blott 

 föga mindre storlek än hos den äldre blomman. Färgen hos den unga blom- 

 man är i många fall — måhända de flesta — lika med de äldres. Ej sällan 

 försiggår dock hos blomman en färgförändring af likartad beskaffenhet med den 

 hos V. tricolor, nämligen så, att hos den äldre blomman framträder en färgning 

 i violett, som saknas hos den yngre. I de flesta fall visar sig denna färgning 

 blott hos de två öfversta kronbladen, och detta helt svagt; jfr. a och b bild. 

 70 A, tafl. V. 



Hos V. tricolor hafva vi funnit, att högsommarblommorna afvika från vår- 

 och försommarblommorna genom mindre storlek, svagare färger och understun- 

 dom äfven brist på honungsstreck. Hos V. arvensis finna vi, att ett analogt 

 förhållande eger rum, men i visst afseende mera utveckladt. Det synes näm- 

 ligen här vara regel, att högsommarblommorna, eller rättare Augustiblommorna, 

 helt och hållet sakna honungsstreck. Bilden 59, tafl. V, visar vårblommor (d. 

 1 1 Maj) af V. * communis och dessa försedda med tydliga honungsstreck; bil- 

 derna 60 och 61 åter visa högsommarblommor (d. 10 Aug.), som alldeles eller 

 nästan alldeles äro i afsaknad af honungsstreck. På samma sätt låter oss bil- 

 den 70 A se vårblommor (d. 12 Maj) af V. * paténs med väl utvecklade 

 honungsstreck; under det att bilderna 70 B och C visa oss högsommarblom- 

 mor (d. 11 Aug.)-) hvilka alldeles sakna dylika streck. Hos höst-blommorna 

 pläga honungsstrecken ånyo komma till utveckling; men dessa blommor visa 



*) Hos V. tricolor förhindras detta bland annat derigenom, att pollenmagasinet är nästan 

 fullständigt stängdt framtill. 



s ) Hemtade från samma exemplar som de i bilden 70 A återgifna. 



