26 ACTA HORTI BERGIANI. BAND 2- NIO I. 



Ståndarapparaten är till sin yttre byggnad i allt väsentligt af samma 

 beskaffenhet som hos V. tricolor. Enda skilnaden torde vara, att ståndar- 

 knapparne äro relativt något större och de begge ståndarnektarierna något 

 kortare hos V. arvensis än hos V. tricolor; jfr. bilderna 56 och 6j, tafl. V. 

 med bilden 16, tafl. 1. Pollencellerna deremot förete en genomgripande olik- 

 het, derutinnan nämligen att inga trekantiga sådana här förekomma. De flesta 

 pollencellerna (ofta mer än 60 proc.) äro femkantiga, återstoden fyrkantiga 1 ). 

 Bild. 55 A visar en pollencell i torrt tillstånd; bild. 55 B åter sådana i fuktigt 

 tillstånd, en (den elliptiska) sedd från sidan samt två sedda framifrån. Liksom 

 hos V. tricolor, (se sid. 16) öppna sig ståndarknapparna oliktidigt. Den öfver- 

 sta, udda ståndarens knapp uppspringer ännu tidigare än hos V. tricolor, näm- 

 ligen redan i blommans knoppstadium, minst en dag före blommans utslående. 



Pistillen visar flera olikheter, jämförd med den hos V. tricolor. Stiftet 

 är mera böjdt framåt; se bild. 57. Häraf följer, att märkesöppningen i blom- 

 man blir vänd nedåt och något bakåt (inåt) -); se bild. 50 och 63. Märkes- 

 läpp finnes alltid, och ej blott hos underarterna communis och paténs, utan äfven 

 hos alla andra af mig undersökta underarter och varieteter. 3 ) Läppen är vis- 

 serligen betydligt mindre än hos /'. tricolor och andra Melanin m-arter, men 

 den har väsentligen samma form (se bilderna 56 och 57 a samt 68 a) samt 

 alldeles samma byggnad; jfr. bild. 69, tafl. V (förstor. G T ft ) med bild. 19 (förstor. 

 Y) och bild. 20 (förstor. 3 T 5 ) tafl. I. Allt detta — särskildt märkesöppningens 

 riktning nedåt och bakåt samt märkesläppens litenhet — syftar påtagligen till 

 att göra V. arvensis-bXomm&n till en autogam sådan, på samma gång som hon 

 uti ringa grad bibehåller sin natur af insektblomma. 



Den svartaktiga, trekantiga fläcken, som normalt förekommer på stiftets 

 framsida, just under pollenporten, hos V. tricolor fattas hos en del V. arvensis- 

 former — må hända de flesta — men finnes hos andra. 4 ) 



Ofvan har blifvit nämndt, att Herm. Müller iakttagit ett ej ringa antal 

 korsningsförmedlande insekter-"') i blomman. Den enda hithörande iakttagelse 

 jag varit i tillfälle att göra är, att /'. arvensis Murr. * paténs Wittr. i början af 

 September i Bergianska trädgården besöktes af honungsbin, Apis mellifica L., 

 som sögo honung ur blommorna, än — och vanligen — i omvänd ställning, än 

 åter i upprat. 



Frukterna äro hos V. arvensis relativt större än hos V. tricolor och utan 

 tvifvel äfven frörikare. I September 1894 räknade jag fröna uti 27 frukter af 

 ett stort exemplar af V. arvensis * paténs, som växte spontant i Bergianiska 

 trädgården. Antalet frön i hvarje frukt vexlade mellan 21 och 75, och medel- 



') Naturligtvis afses har pollencellerna i fuktigt tillstånd och sedda i frontläge. 



2 ) Ej utåt, såsom hos V. tricolor. 



3 ) Att den af Herm. Müller och andra noggranna och skarpsynta forskare blifvit för- 

 bisedd, beror helt säkert derpå, att de vid sina undersökningar ej användt tillräckligt starka för- 

 storingar. 



*) Redan A. W. Bennett (Nature, 1873, sid. 50) har iakttagit den hos en engelsk V. arvensis- 

 form och tyder den som en >guide-post» för Physopoder vid sökande efter nektar (!). 



6 ) Dessa äro Pieris ropa (L.), P. napi (L.), Polyommatus dorilis Hfn., Apis mellifica L., 

 Bombus hortorum L., B. rajettus 111., B. muscorum L., Osmia rufa L. och Rhingia roslrata. 



