38 ACTA HORTI BERGIANI. BAND 2. NIO I. 



Då jag varit i tillfälle att på ort och ställe studera en af de hithörande, 

 mest typiska formerna, nämligen den på Gotlands Fårö ymnigt växande V. tri- 

 color (L.) *coniophila Wittr. och derjämte haft denna växt tre år under odling 

 i Bergianska trädgården, må det tillåtas mig att här lemna en af bilder åtföljd, 

 något utförligare framställning af dess vegetativa systems morfologi och biologi 1 ). 



Hufvudfiguren uti textbilden i (se sid. 35) visar oss en ung planta alstrad 

 ur frö, som utsatts på sandblandad jord i Juli. Plantan är upptagen vid vin- 

 terns inbrott framemot midten af November och sålunda något mer än tre må- 

 nader gammal. Hvad som hos henne främst faller i ögonen är den starka ut- 

 vecklingen af rotsystemet. Detta utgöres nämligen af en mycket lång pålrot 

 (knappast mer än hälften af henne är tecknad på bilden) samt en talrik mängd 

 tvåsidigt ställda rotgrenar. Stamsystemet deremot är blott föga utbildadt. Dess 

 längsta del utgöres af det hypokotyla internodiet. Hufvudskottet, cp, är helt 

 kort, och jämte detta finnes ännu blott ett skott, nämligen det ur primärbladets 

 (fp) axill utgångna sidoskottet rp. Alla hufvudskottets internodier äro outveck- 

 lade, hvaraf följer, att hjertbladen (c) och de förefintliga fem örtbladen komma 

 att blifva rosettformigt anordnade. 



Textbilden 2 visar oss en fem månader gammal planta (fröet sådt d. 

 20 Maj) vid vinterns inbrott i förra hälften af November. Den har odlats i 

 ännu mera sandblandad och sålunda ännu lösare jordmån än den förra. I 

 samband härmed står otvifvelaktigt, att pålroten fått en ännu starkare ut- 

 veckling på längden 2 ). Eftersom plantan haft två månader längre växttid, 

 är stamsystemet också något mera försigkommet. Jemte hufvudskottet cp, som 

 äfven här är rätt kort, finnas flere sidoskott. Af dessa kan man urskilja två 

 slag, nämligen ofvanjordiska, som äro gröna och bära vanliga örtblad, samt 

 underjordiska, rs, som äro färglösa (eller nästan färglösa) och bära bleka låg- 

 blad. Af det förra slaget visar bilden fyra, bland hvilka två, ra och ra' , äro 

 temligen starkt utvecklade och ligga tätt tryckta till marken. Af det senare 

 slaget visar bilden blott ett, rs. Detta är otvifvelaktigt ett accessoriskt skott, 

 sprunget ur samma axill som det ofvanjordiska skottet ra. 



Ett annat exemplar af samma ålder och odladt på samma ställe som det 

 förra visar oss textbilden 3. Det har hunnit betydligt längre i utveckling. 

 Från hufvudskottet utgå flera florala grenar, af hvilka två redan hunnit bilda 

 mogen frukt. Anmärkningsvärdt är hufvudskottets synnerligen ringa utveckling 

 på längden, något som synes vara karakteristiskt för de psammofila Violerna i 

 allmänhet. Vegetativa sidoskott finnas rikliga och dessa af kraftig beskaffenhet. 

 De flesta äro gröna, örtbladbärande, ofvanjordiska, ra. Ett skott, rs, är blekt, 

 lågbladbärande och till sin största del underjordiskt. Ett annat — beläget strax 

 ofvanför det sistnämnda — är till sin nedre del blekt och lågbladbärande, men 

 till sin (morfologiskt) öfre del grönt och örtbladbärande. Dessa båda skott 

 höra, så vidt jag kunnat finna, till växtens accessoriska skott. 



På textbilden 3 visa sig de ofvanjordiska vegetativa grenarne böjda nedåt. 



') Huru det fruktifikativa systemets organ äro beskaffade framgår — förutom af texten 

 af handlingens systematiska del — af bilderna 153 — 159, tafl. X. 

 J ) Knappast hälften af rotens längd återgifves på bilden. 



