60 ACTA HORTI BERGIAN1. BAND 2. N!0 I. 



Till sina allmänna karakterer likna de der förekommande styfmorsblornmorna 

 V. tricolor f. versicolor ] ), men de utmärka sig särskildt genom synnerligt stora, 

 välluktande blommor samt starkt utvecklade, delvis förgrenade honungsstreck. 

 Ät denna nordliga ras må gifvas namnet septentrionalis med följande diagnos: 



V. tricolor L. *genuina f. versicolor subf. septentrionalis Wittr. n. subf. 



k. tab. III, fig. 38, 39. 



Subforma petalis supremis floris novelli violaceis, floris adulti atro- 

 violaceis; petalis ceteris floris novelli violascentibus, floris adulti violaceis 

 striis nectareis longioribus ± furcato-ramosis ; floribus plerumque majo- 

 ribus suaveolentibus. 



Hab. in Suecia boreali atque Norvegia in locis multis, e. gr. in Herje- 

 dalia in Funnäsdalen (Amanuensis H. Dahlstedt) et prope templum paroeciae Lill- 

 herrdal (Pastor S. J. Enander); in Jemtlandia ad Åre (Doctor F. Ahlfvengren) 

 et ad Krokum par. Matmar (Magister docens Gunnar Andersson); in Norvegia 

 ad Fosheims säter in Valders (Lector E. Adlerz), ad Listad in Gudbrandsdalen 

 et ad Rösheim in Lom (Magister docens O. Juel), prope oppidum Trondhjem 

 (Conservator musei M. Foslie), in Värdalen prope sinum Trondhjemsfjorden (Magister 

 docens G. Andersson), in oppido Tromsö in horto spontanea (Professor G. Lagerheim). 

 Subforma hsec (ex Tromsö Norvegias arcticas), in horto Bergiano annis 1894 — 1896 

 culta copioseque propagata, characteres suos — etiam suaveolentiam — complete ser- 

 vata est. 



Bilden 38, tan. III visar typiska exemplar från Trondhjemstrakten och 

 bild. 39 exemplar från Are i Jemtland. 



Hos denna underform nå stiplerna i afseende på antalet sidoflikar en 

 högre grad af utveckling än jag sett hos någon annan V. tricolor-hrm; se bild. 

 38, bladet öfverst på midten af tan. III. 



Enligt undersökningar anställda på exemplar från Trondhjem, Tromsö och 

 Rösheim i Lom visar sig denna underform afvikande i afseende på pollenkor- 

 nens beskaffenhet derigenom, att den blott sällan eger tresidiga korn. Den 

 stora massan af pollenkorn utgöres af fyrsidiga sådana, och jemte dessa före- 

 kommer ej sällan ett eller annat femsidigt. Odugliga (små, innehållslösa och 

 skrumpna) pollenkorn förekomma ofta hos denna underform. Jag har antecknat 

 följande procenttal odugliga korn hos olika blommor: 2, 5, 15, 20 (i två fall), 

 30, 40, 50 och 90 %■ Några tecken till sterilitet hos honorganen har jag der- 

 emot ej iakttagit. Frukt- och fröbildningen har hos de här odlade, mycket 

 talrika Tromsöexemplaren varit synnerligen riklig. 



Mellanformer mellan subf. septentrionalis och f. versicolor har jag sett från 

 Ör i Dalsland (Kandidat A. Fryxell), Söderhamn (Kollega A. A. Magnusson), 

 Ringerike i Norge (Lektor C. A. M. Lindman) och Havnnes på Ulöen i Norska 

 Finmarken (Forstmästare J. M. Norman). Dessa hafva blommorna af inter- 



') Såsom sällsyntheter förekomma äfven andra former; exempelvis den i bild. 40, tan. III 

 återgifna, om hvilken mera längre fram. 



