V- B. WITTROCK. VIOLA-STUDIER I. 65 



Digermålen-Bredvold in insula Hindö et ad Vågekollen in insula Östvågsö Finmarkise 

 (Silvarum curator J. M. Norman). 



Forma hrec e seminibus scanici*, ostrogothicis, sudermannicis (e Lilla Tyresö) in 

 horto Bergiano annis 1895 et 1896 culta est. 



Alla kronbladen äro enligt regeln gula; de tre nedre dock lifligare an de 

 två öfre. Men understundom blifva de två öfversta kronbladen hos den full- 

 vuxna blomman svagt (någon gång till och med starkt) violettfärgade, såsom 

 bild. 33, tafl. II visar. Den gula färgen framträder ovanligt tidigt hos blom- 

 man. Redan vid dennas utslående är färgen nästan lika kraftig som den öfver- 

 hufvud blifver; se bilderna 32 och 33. 



Pollenkornen förekomma dels i blandning på det typiska sättet: talrikare 

 fyrsidiga och fåtaligare tresidiga. Dels träffar man jemte dessa begge slag 

 äfven femsidiga; dels också någon gång fyrsidiga blandade uteslutande med få- 

 taliga femsidiga. 



V. tricolor f. lutescens från de tre ofvan anförda lokalerna i Dalsland af- 

 viker genom ljusare gula blommor, stundom så ljusa, att de påminna om dem 

 hos V. tricolor f. albida. 



Denna gulblommiga V. tricolor-form har temligen länge varit föremål för 

 botanisternas särskilda uppmärksamhet. Redan Elias Fries omnämner honom 

 uti »Flora scanica» 1835, sid. 78, under namn af lutea. Uti L. M. Larssons 

 »Flora öfver Vermland och Dal» 1859, sid. 75, omtalas han (från Heden på 

 Dal) under namn af saxatilis. Ingen af dessa båda benämningar är dock, 

 enligt prioritetsprincipen, användbar. Sedan 1700-talet är nämligen namnet lutea 

 af W. Hudson användt för en engelsk och namnet saxatilis af F. W. Schmidt 

 för en bömisk viol. 



V. tricolor f. lutescens är ej allmän, men synes vara utbredd öfver en mycket 

 stor del af Skandinavien. Exemplar i Forstmästare J. M. Normans herbarium visa, 

 att formen förekommer ända upp i det arktiska området, i Norska Finmarken, på 

 samma gång som han är känd från flera lokaler i mellersta Sverige och ett 

 par i det sydligaste. Vid Linköping har Amanuensen H. Dahlstedt iakttagit 

 honom på samma lokal under mer än 10 år. 



Forma 9. V. tricolor (L.) *genuina f. albida Wittr. n. f. 

 Ic. tab. II, fig. 29, 30. 



Forma petalis et floris adulti et floris novelli albidis vel substra- 

 mineis (pet. supremis floris adulti rarius dilute roseolis vel violascentibus) ; 

 calcare semper violascenti, plerumque longiore quam appendicibus se- 

 palorum. 



Hab. in Uplandia prope Stockholmiam ; in Sudermannia in insula Orrö par. Nämdö 

 (Pictor A. Ekblom), ad Lilla Tyresö par. Tyresö (Principes regii Gustaf Adolf et 

 Wilhelm), in habitatione sacerdotis paroecise Vårdinge (Pastor A. G. Torssander). 



