ACTA HOKTI BERGIANI. BAND 2. NIO I. 



som återgifves i bilden 49, har jag benämnt f. violacea på grund deraf, att 

 dess kronblad ej äro rosenfärgade, utan violetta. Den synes också utmärka sig 

 genom något mindre blommor. 



Latinska diagnoser på dessa båda former lemnas här. 



Forma ornata Wittr. 11. f. 



Te. tab. IV, fig. 48. 



F. petalis longioribus et angustioribus, totis roseis; striis nectareis 

 longioribus, minus divergentibus. 



Forma violacea Wittr. n. f. 



Ic. tab. IV, fig. 49. 



F. petalis quattuor superioribus violaceis; petalo inferiore albido, 

 margine violaceo. 



Formse hfe prope Ystad Scanise inter formam typicam rarius occurrunt (Collega 

 schote G. E. Ringius). — 



Här må nämnas några ord om andra psammofila Viola tricolor-tomier, som 

 omtalas från Skåne i den botaniska literaturen, men som jag ej varit i tillfälle att 

 närmare studera. 



Främst må anföras den af Elias Fries i Flora Scanica sid. 78 omtalade 

 f. campestris 1 ), om hvilken det heter: »subperennans, pilosula, flore unicolore 

 coeruleo in campis arenosis nec a V. rotlwmagensi Bot. Gäll. essentialiter 

 diftert». Af denna diagnos framgår tydligt, att den ej kan vara identisk med 

 V. * ammotropha. Sannolikt har den också blott föga likhet med V. rotho- 

 magensis, en fransk art som är väl skild från V. tricolor och som längre fram 

 i denna athandling finnes beskrifven och afbildad (tafl. XI, bild. 178 — 181) un- 

 der sitt äldsta namn, V. hispida Lam. Någon särskild lokal för f. campestris 

 angifves ej af E. Fries. 



L. M. Neuman har i flygsanden på Hallands Väderö (i Skåne) och vid 

 Stensjö (i Halland) funnit en Viol, som han benämner V. tricolor L. * bellioides 

 D. C. char. emend. Enligt den i »Botaniska Notiser» 1883, sid. 83 lemnade be- 

 skrifningen 2 ) är denna genom sträfhårighet, blå kronblad m. fl. karakterer 

 mycket väl skild frän V. * ammotropha. 



*) Denna f. campestris E. Fr. är ej att förvexla med V. campestris M. v. Bieb., som är en 

 sydost-europeisk och kaukasisk viol, tillhörande V. /;/;/fl-gruppen. 



2 j Denna beskrifning har följande lydelse, i Viola tricolor L. * bellioides D. C. charact. emen- 

 dat. är en lågväxt, öfvervintrande, sträfhårig ört med nedliggande eller uppstigande, ofta 

 nedtill tätt förgrenad stjelk. Bladen naggade, hopträngda, de nedre rundadt njurlika, de öfre 

 rundade — ovala. Stiplernas ändflik oftast helbräddad, på äldre exemplar naggad. Blomskaften 

 betydligt längre än bladen. Blommorna hafva vanligen de fyra kronbladen helt blå och det 

 femte (sporrbärande) blått med en gul fläck vid klon, alla i regeln längre än foderbladen. Spor- 

 ren längre än foderbladens bihang. Fruktskal af foderbladens längd.» 



