V. B. WITTROCK. vrOLA-STUDIER I. 75 



pet eller helt öppet; se bild. 166, tafl. XI och bild. 245, tafl. XIII. I afseende 

 på stiftets och märkets beskaffenhet åter är öfverensstämmelsen med hufvud- 

 formea så godt som fullständig; jfr. bild. 167 och 246 med bild. 162. — 



Från Gotlands sydligaste del, från tre lokaler i Hamra socken, har adjunkt 

 K. Johansson insändt en psammofil viol, som vid första påseendet gör intryck 

 af att vara en arvensis-form, men som vid närmare undersökning af lefvande 

 exemplar, erhållna genom odling ur gotländska frön, visat sig vara en tricolor- 

 form närmast slägt med V. * stenochila. På grund af sitt växtsätt må den 

 erhålla namnet 



V. tricolor (L.) *stenochila var. depressa Wittr. n. var. 



Ic. tab. XIII, fig. 239 — 242. 



Var. caulibus procumbentibus (quasi depressis); petalis omnibus 

 albidis, vel supremis subviolascentibus ; striis nectareis curtis; calcare 

 paullo longiore quam appendicibus sepalorum ; lamina petali infimi latiore, 

 fere obcordata; lateribus capitis pistilli subconcavis; collo pistilli macula 

 obscura prsedito. 



Hab. in Gotlandia in paroecia Hamra ad Sallmunds in arena volatica, ad Skvalp- 

 vik in agro arenoso, ad sinum Vändburgsviken in litore arenoso, et in par. Vanilingbo 

 ad Rems in litore arenoso (Adjunctus scholse K. Johansson). 



Planta in horto Bergiano annis 1895 et 1896 culta est. 



Stammen är ännu mera nedliggande än hos öfriga psammofila violer. Af- 

 ven det primära skottet böjer sig ned mot marken; se textbilden 6, sid. 49. 

 Foderbladen äro korta, knappast mer än hälften så långa som kronbladen; se 

 bild. 240, tafl. XIII. Blomkronan är vanligen så godt som ofärgad; blott de 

 begge öfversta kronbladen antaga hos fullvuxna blommor stundom en blekt 

 violett färgton; se bild. 239. Honungsstrecken äro mycket korta. Sporren är 

 kort, föga längre än foderbladens bihang; se bild. 240. Pollenmagasinet är af 

 normal beskaffenhet. Det nedersta kronbladets skifva är nästan omvändt-hjert- 

 lik (se bild. 241) och sålunda betydligt bredare än hos V. stenochila. Pistill- 

 hufvudets sidor äro något konkava, och pistillens hals är försedd med 

 mörk fläck; se bild. 242. 



Denna viol är egendomlig i så många afseenden, att det måhända vore 

 rättare att betrakta den som underart, likställd med *ammotropka, * coniophila 

 och *stenochila. Hvad som förmått mig att behandla den som blott varietet 

 är, att jag funnit exemplar, som tycks mig förbinda den på ett intimare sätt 

 med varieteten purpurella af V. '"stenochila. 



Från Fanö i Danmark, vid Jutlands vestra kust, har kollega N. G. W. 

 Lagerstedt medfört en del lefvande exemplar af psammofila violer, hvilkahan 

 godhetsfullt ställt till mitt förfogande och hvilka sedan i Augusti förlidet år 

 äro under odling härstädes. Ett af exemplaren blommade redan sistlidne höst. 

 Afbildningar af ett blommande skott och af vissa isolerade blomdelar lemnas 



