Ö4 ACTA HORTI BERG1ANI. BAND 2. N!0 I. 



deremot utåtriktade. Hos den förra äro foderbladen kortare än kronbladen; 

 hos den senare deremot längre. Hos den förra är det nedersta kronbladets 

 skifva omvändt äggrundt triangelform ig; hos den senare smalt omvändt äggrundt 

 vigglik. Hos den förra är stammen temligen svagt förgrenad ; hos den senare 

 är den vanligen starkt förgrenad till sin nedre del. — I afseende på blommans 

 inre delar kan ej någon jämförelse verkställas, då Jordan's »art» ej är tillräck- 

 ligt känd med hänsyn till dem. 



Subspec. II. Viola arvensis Murr. * sublilacina Wittr. nov. subspec, 



k. tab. XII, fig. 182—195. 



V. annua (vel biennisr); caulibus suberectis; lacinia terminali stipu- 

 larum lanceolata, integra vel parcissime crenata; flore mediocri; sepalis 

 eadem longitudine ac petalis vel his paullo longioribus; petalis supremis 

 lilacinis vel violaceo-lilacinis, suberectis, obovatis; petalis tribus infe- 

 rioribus (adultis) plerumque dilutius lilacinis vel interdum albidis, striis 

 nectareis valde distinctis; lamina petali infimi subtriangulari angulis 

 rotundatis; calcare appendicibus sepalorum fere s:quilongo; genu styli 

 perparvo; collo p i st 11 1 i subnutante, macida obscura ornato; capite 

 pistilli a latere viso subangusto. 



Hab. in Bahusia in collibus agrisque prope Lysekil (Rector S. W. Tenow); 

 in Dalia in agris ad Ur (Candidalus A. Fryxell) et ad Mellerud (Magister J. Hen- 

 riksson) et prope Åmål (Doctor H. O. Waldenström) ; in Vermlandia ad Kärne 

 par. Grafva (Doctor A. P. Winslow) et ad Trossnäs (Dr. II. O. Waldenström); 

 in Dalecarlia prope oppidum Falun (Domina G. Ljungberg); in Norvegia ad Malle 

 prope oppidum Stavanger (Adjunctus scholre F. R. Aulin). 



Planta et e Bahusia et e Dalia et e Vermlandia in horto botanico Bergiano annis 

 1895 et 1896 culta est. 



Utbredningen af denna underart är afgjordt vestlig. Dess östligaste kända 

 station är i Dalarne vid Falun. Föröfrigt är växten funnen blott i de vestra 

 landskapen, Bohuslän, Dalsland och Vermland. Från vestra Norge känner jag 

 den från en lokal, nämligen Malle i närheten af Stavanger. 



Till rot, stam, blad och blomskaft liknar den nästan alldeles föregående 

 underart. Olikheterna beträffa blomman och dess delar. Foderbladen äro nå- 

 got längre, lika långa som eller längre än kronbladen. De begge öfversta 

 kronbladen äro lilafärgade eller violett-lilafärgade, nästan uppräta, omvändt ägg- 

 runda. De tre nedre kronbladen (hos den fullvuxna blomman) äro vanligen 

 ljust lilafärgade eller någon gång nästan hvita. Honungsstrecken äro mycket 

 tydliga, såväl på de mellersta kronbladen som på det nedersta; se bild. 183, 

 189 och 190, tan. XII. Det nedersta kronbladets skifva är nästan triangel- 

 formig med afrundade hörn; se bild. 185 och 191 (den förra bilden från en 



