V. B. WITTROCK. VIOLA-STUDIER I. 87 



Viola arvensis Murr. *patens Wittr. är otvifvelaktigt temligen nära besläg- 

 tad med Jordans V. agrestis (1. c, pag. 15, pl. 2, fig. A 1 — 19). Såsomolik- 

 heter dem emellan må nämnas följande. Hos V. * paténs hafva blomskärmarne 

 regelbundet sin plats på blomskaftets böjda del; hos V. agrestis »alltid» ') ned- 

 om densamma. Hos den förra äro de fyra öfversta kronbladen regelmässigt 

 ofärgade; hos den senare oftast lilafärgade. Hos den förra ega de mellersta 

 kronbladen (typiskt) honungsstreck; hos den senare sakna de sådana. Hos den 

 förra är stiftets knä temligen stort; hos den senare är det litet. Hos den förra 

 äro de nedre bladens stipler oregelbundet parflikiga; hos den senare nästan 

 handflikiga. Hos den förra äro de öfre bladens stipler 5 — 10-fiikiga; hos den 

 senare 5 — 7-flikiga. 



Subspec. IV. Viola arvensis Murr. *CUrtisepala Wittr. nov. subsp. 



Ic. tab. XII, fig. 196 — 203; tab. XIII, fig. 220—224. 



V. annua vel biennis; caulibus subprocumbentibus ; lacinia terminali 

 stipularum foliorum infimorum foliacea, ovata, crenata, superiorum ovato- 

 lanceolata vel lanceolata, crenis singulis prsedita vel integra; flore ma- 

 jore; sepalis tertia fere parte brevioribus quam petalis; petalis 

 supremis suberectis, latis, lamina obovata, totis stramineis vel (rarius) ex 

 parte superiore purpureo-violaceis ; petalo infimo ochroleuco, striis ne- 

 ctareis 5 — 7, distinctis, curtis, lamina triangulari-obcordata; calcare appen- 

 dicibus sepalorum paullo longiore; horreolo pollinis non plane aperto 

 (interdum tantum semiaperto); genu styli parvo; collo pistilli suberecto, 

 macula obscura destituto; capite pistilli magno. [In floribus aestiva- 

 libus sepala paullulo longiora, petala suprema paullo angustiora, horreo- 

 lum pollinis fere apertum est; cfr. fig. 220 — 222, tab. XIII.] 



Hab. in Gotlandia in agris arenosis ad Ytlings, File, Othemars parcecite Othem, 

 ubi cl. Adjunctus K. Johansson anno 1894 eam invenit. — ■ Exemplaria plurima viva 

 hujus plantas cl. K. Johansson anno 1895 m 'h' benevole misit. Planta in horto bota- 

 nico Bergiano anno 1896 culta est. 



Hufvudformen af denna intressanta viol är funnen blott på Gotland. 



Individen tyckas här oftare blifva tvååriga än hos öfriga V. arvensis-lox- 

 mer. Stammen är mer eller mindre nedliggande. De nedre bladens stipler 

 hafva ändfliken bladskifvelik; se bild. 197 a, tafl. XII. 



Blomman är relativt mycket stor; se bild. 196 a och 201. Foderbladen 



') Hos exemplar, hemförda från Kreuznach i preussiska Rhenprovinsen al" Arffurstarne 

 Gustaf Adolf och Wilhelm, och som jag ej tvekar att föra till V. agrestis Jord., sitta skärm- 

 bladen understundom, men långt ifrån alltid, nedom blomskaftets böjda del. 



