V. B. WITTROCK. VIOLA-STUDIER T. 



93 



Dahlstedt. Ur frön, erhållna 1896 under namn af V. tricolor L. var. alpestris 

 (Schleich.), från botaniska trädgården i Zürich, har jag uppdragit plantor, som 

 också otvifvelaktigt höra hit. 



Subspec. II. Viola alpestris (DC.) Wittr. *vallombrosana 



Wittr. nov. subsp. 



Ic. tab. XIV, fig. 251 — 255; fig. 9 et 10 paginse 93 et 94. 



V. perennans; caulibus adscendentibus vel suberectis; pedunculis 

 suberectis, folia paullum superantibus ; foliis superioribus lanceolatis; la- 

 cinia stipularum terminali foliorum superiorum lanceolato-lineari, integra; 

 sepalis quarta — dimidia parte brevioribus quam petalis; petalis su- 

 premis obovatis, suberectis, floris novelli albidis, floris adulti substrami- 

 neis vel violascentibus vel coeruleo-violaceis; petalis mediis floris 

 novelli stramineis, floris adulti subcitrinis vel coeruleo-violaceis; petalo 

 infimo floris novelli subcitrino, floris adulti citrino vel citrino margine 

 violascente, striis nectareis curtis; calcare dilute vel intensius viola- 

 scente, recto, tertia — dimidia parte longiore quam appendicibus sepa- 

 lorum; horreolo pollinis semiaperto; genu styli submagno; collo pi- 

 stilli erecto, macula obscura destituto; capite pistilli processibus maxil- 

 laribus magnis, a fronte viso paullo latiore quam altiore, a latere viso 

 postice subconvexo. 



Hab. in montanis ad Vallombrosa (prov. Toscana) Italis. Planta e seminibus 

 spontaneis, sub. nomine V. tric. var. arvensis ab horto botanico Vallombrosano 

 acceptis, in horto Bergiano annis 1896 et 1897 culta est. 



Växten perennerar genom basala, nedliggande 

 sidoskott, af hvilka somliga kunna vara halft under- 

 jordiska och då äro försedda med blott lågblad; se 

 textbilden to. Växten har visat sig synnerligen här- 

 dig, i det att ända till 13 centimeter långa grenar, 

 som på hösten burit blommor, öfvervintrat oskadda, 

 hvad stammen och de närmare toppen sittande bla- I 

 den beträffar. ^ 



Stjelkarne äro uppstigande eller nästan uppräta. % 

 Blomskaften äro nästan uppräta och föga längre än 

 bladen. De öfre bladen äro lancettlika; deras stip- 

 ler hafva lancettlikt jemnbred, helbräddad ändflik. 



Foderbladen äro en fjerdedel — hälften kortare vallombrosana Wittr. Pistill, a 

 än kronbladen. De öfversta kronbladen äro omvändt sed „ d framifrån, b från sidan. 



.. j , r .. ,. , t^.,, r.. , Åtta gångers förstoring. 



aggrunda och foga divergerande. I ill targen aro de ° " n 



hos den unga blomman hvitaktiga (se bild. 255, tafl. XIV, blomman till höger), 



I ? 



Bild. 9. Viola alpestris (DC.) 



