V. B. WITTROCK. VIOLA-STUDIER t. 



IOI 



bildade kortgrenar. Dessa bära 

 öfvervintrande blad med lijertlik 

 skifva och svagt utvecklade stip- 

 ler. Stiplernas ändflik är näm- 

 ligen rätt liten och lancettlik samt 

 sidoflikarne få (i — 3 på yttre si- 

 dan och o — 1 på inre) och myc- 

 ket små; se textbild. 11. Äfven 

 hos de nedersta stjelkbladen är 



stiplernas ändflik lancettlik. Hos „.,, ,,. , , _ „ „ ■, , , , „ 



r Bild. n. Viola munbyana B. & R. Ortblad från 



de Öfre äter är den skarpt differen- höstskott, som öfvervintrat, tagna tidigt på våren, 

 tierad i skaft och skifva och denna innan tillväxten börjat, 



senare mycket starkt utvecklad, Naturlig storlek. 



äggrundt lancettlik eller nästan äggrund med 2 — 5 sågtänder å hvardera sidan ; 

 se textbild. 12. Sidoflikarne äro jemnbreda eller lancettlika samt till antalet 

 4 — 5 å den yttre samt 2 — 3 å den inre sidan. Denna kraftiga utveckling af 

 de öfre stjelkbladens stipler står utan tvifvel i sammanhang dermed, att den 

 odlade växten haft tillgång till särskildt näringsrik jord. Såsom förut blifvit 

 nämndt, inverkar rik jordmån regelmässigt så, att stipelbildningen blir kraftigare. 



Beträffande växtens fl o ra la system må 

 följande meddelas. 



Blomskaften äro mycket långa och höja 

 sig betydligt öfver växtens bladverk; se bild. 

 173, tafl. XI. Skärmbladen sitta än på och än 

 nedanför blomskaftets böjda del; se bild. 173 b 

 och 176 b. Foderbladen äro korta och nå unge- 

 fär till midten af kronbladen. Blomkronan är stor 

 samt (hos den fullvuxna blomman) temligen starkt 

 violett '); se bild. 173 a och 176 a. De två 

 öfversta kronbladen äro bredt omvändt äggrunda. 

 De två mellersta hafva 3—5 starkt markerade 

 honungsstreck. Det nedersta kronbladets skifva 

 är bredt omvändt hjertlik eller nästan njurlikt 

 omvändt hjertlik -'). Dess honungsstreck äro 5 — 7, 

 och det mellersta af dessa har oftast en förläng- 

 ning bakåt, som sträcker sig långt in uti honungs- 

 fläcken; se bild. 173 a och 174. Honungsfläc- 

 ken är lifligt orangegul och bär i sin bakre del 

 mycket små, encelliga hår, som äro anordnade 

 i en framåt konvex båge framför ingången till 

 kronbladets rännformiga parti; se bild. 174. I 

 främre delen af detta rännformiga parti finnes strax 



Bild. 12. Viola munbyana B. & R. 



Stjelkblad med ena sidans stipel. 



Naturlig storlek. 



') Boissier's och Reuter's beskrifning 1. c. angifver, att äfven gula blommor förekomma. 

 2 ) Boissier och Reuter beskrifva henne såsom »obtriangulaiis margine rotundato. 



