V. B. WITTROCK. VIOLA-STUDIER I. III 



latus. Sepala eadem fere longitudine ac petala. Petala floris novelli 

 tota albida, floris adulti violacea. Petala suprema divergentia. Horreo- 

 lum pollinis fere apertum. Granula pollinis pleraque tetragona, cetera 

 pentagona, vicesima — decima pars eorum (5 %— 10 %) iners. Forma 

 pistllli inter formam pistilli V. arvensis et V. tricoloris intermedia. Ge- 

 neratio fructuum seminumque bona. 



Hab. in eodem loco ac planta hybrida praecedens. Planta, e Gotlandia translata, 

 annis 1895 et 1896 in horto Bergiano eliam culta est. 



Hos denna hybrid står blomman i afseende på storlek samt pistillens form 

 nästan midt emellan V. arvensis * communis och V. tricolor * coniophila. V. 

 arvensis liknar den särskildt 1:0 genom sitt långa blomfoder, 2:0 genom sina 

 delvis temligen ljusa trenne nedre kronblad, och 3:0 till en viss grad genom 

 beskaffenheten af märkesläppen samt läget af märkesöppningen; V. tricolor åter 

 1:0 genom den violetta färgen på alla kronbladen hos den fullvuxna blomman, 

 2:0 genom öfvervigten af de fyrkanliga pollenkornen, och 3:0 genom pistillens 

 storlek, pistillhufvudets allmänna form och pistillhalsens riktning. Af pollen- 

 kornen äro 5 % — 10 % odugliga. Fröalstringen synes vara normal. 



Viola arvensis Murr. * communis Wittr. var. gotlandica o" X 

 tricolor (L.) * coniophila Wittr. 9 



f. intermedia II. 



Ic. tab. X, fig. 140; tab. XIV, fig. 260 — 264. 



Planta perennans. Flos adultus c:a 21 mm. longus et c:a 17 mm. 

 latus. Sepala tertia — quarta parte breviora quam petala. Petala floris 

 novelli tota straminea vel albida, floris adulti suprema violascentia, media 

 citrina vel albida margine subviolascente, petalum infitnum flavum. Petala 

 suprema divergentia. Calcar brevius quam appendices sepalorum. Horreo- 

 lum pollinis fere apertum. Granula pollinis ex maxima parte tetragona, 

 pauca pentagona, fere omnia normalia. Forma pistilli inter formam 

 V. arvensis et V. tricoloris intermedia. Generatio fructuum seminumque 

 bona. 



Hab. in eodem loco ac plantae hybrids praecedentes. Planta, e Gotlandia translata, 

 annis 1895 et 1890 in horto Bergiano etiam culta est. 



Hvad som hos denna hybrid påminner om V. arvensis är i främsta rum- 

 met kronbladens färg. Hos den yngre blomman — sådan den finnes atbildad 

 i fig. 140 och 261 — går denna hufvudsakligen i gult; hos den äldre blifva 

 de båda öfversta kronbladen violett anlupna. Såsom arf från V. arvensis må 

 äfven omnämnas den synnerligen korta sporren. Om V. tricolor erinrar denna 

 hybrid genom blommans storlek, blomkronans — särskildt det nedersta kron- 

 bladets — form samt genom pistillens storlek. Beaktas bör, att de smärre 



