V. B. WITTROCK. VIOLA-STUDIER I. 



efter all sannolikhet en korsning mellan V. (x) suecana och den ene eller andre 

 af föräldrarne att tacka för sin uppkomst. Om dem se strax härnedan. 



Jag har tilldelat denna hybrid den interimistiska benämningen V. (x) suecana, 

 dels för att på de ställen, der växten omtalas, slippa dess långrandiga hybrid- 

 beteckning, dels äfven på grund af den tendens till fröbeständighet som väx- 

 ten visat. 



V. (x) suecana Wittr. ? X V. Williamsii Wittr. <? 



Ic. tab. IX, fig. 117 — 120. 



Stipulae lyrato-pinnatifidae, lacinia terminali foliacea, subovata. Petala 

 suprema violaceo-purpurea ; pet. intermedia purpureo-violacea, striis ne- 

 ctareis 4, distinctis; pet. infimum (apice emarginulato) parte exteriore (ma- 

 jore) purpureo-violaceo, interiore flavo, macula nectarea lutea, striis ne- 

 ctareis distinctis. Calcar rectum, paullulo longius quam appendices sepa- 

 lorum. Granula pollinis partim tetragona, partim pentagona, dimidia 

 fere parte (40 % — 50 %) inerti. Genu styli mediocre. Collum pistilli 

 macula obscura distitutum. Caput pistilli parvum. Processus maxillares 

 mediocres, breviter hirsuti. Orificium stigmatis prorsum-deorsum vergens. 

 Planta hasc hybrida e seminibus V. lutea; Huds. v. grandiflorcc (L., Vill.) x 

 ( X ) Williamsii Wittr. (brevitatis causa V. ( X ) suecana nominatse) orta, in horto botanico 

 Bergiano anno 1895 eulta est. 



Denna hybrid har framkommit vid sådd af frön utaf V. (x) suecana. 

 Moderväxten är sålunda gifven. Hvad fadren åter beträffar, tror jag, att man 

 utan fara för misstag kan beteckna V. (x) Williamsii såsom sådan. Och detta 

 ej blott emedan V, (x) suecana odlats i närmaste granskap af V. (x) Wil- 

 liamsii, utan mest derföre, att hybriden eger en i ögonen fallande likhet med 

 sistnämnda art; jfr. bild. 117, taft". IX med bild. 104, tafl. VIII. I afseende 

 på stiplerna erinrar hybriden om en af sina tidigare förfäder, nämligen V. lutea 

 Huds. var. grandiflora (L., Vill.), och i afseende på saknaden af halsfläck hos 

 pistillen om en annan, nämligen V. cornuta L. 



Af pollenkornen hafva ej mindre än 40?^— 50% visat sig odugliga. 



V. lutea Huds. v. grandiflora (L., Vill.) c^ X V. (x) suecana Wittr. 9 



Ic. tab. IX, fig. 115, 116. 



Petala suprema floris aclulti citrina, margine extrema violascente; 

 pet. intermedia eadem colore striis nectareis confluentibus ; pet. infimum 

 (apice emarginulato) flavum, macula neetarea lutea, striis nectareis sub- 

 confluentibus. Calcar sursum curvatum, paullo longior quam appendices 

 sepalorum. Granula pollinis pleraque tetragona, pauca vel trigona vel 

 pentagona, quinta fere parte (c:a 20%) inerti. 



