14 ACTA HORTI BERGIANI. BAND 2. NIO 2. 



Märgkronans starkare utbildning i radial riktning kan emellertid ställas i 

 samband med mekaniska förhållanden. Det är gifvet, att hos den ofvanjordiska 

 stammens lägre internodier behofvet af en böjfast vedring skall inträda relativt 

 tidigt på grund af bildningen och tillväxten af de öfre internodierna, hvilka de 

 nedre måste uppbära. Deremot bör alstrandet af en sådan mekaniskt verksam 

 vedring kunna fördröjas, ju mer man närmar sig gränsen för stammens längd- 

 tillväxt. Och af denna anledning synes i de öfre internodierna bildandet af 

 den sammanhängande sekundära vedmassan, som ju är den egentligen mekaniskt 

 verksamma delen af veden, kunna uppskjutas och vedbildningen längre kunna dröja 



qvar på det primära, märg- 

 kroneartade stadiet. Detta 

 resonnemang kan dock på 

 sin höjd visa, att de meka- 

 niska fordringarne här ej lägga 

 något hinder i vägen för en 

 starkare radial utbildning af 

 märgkronan, men innebär in- 

 tet positivt skäl för en sådan. 

 Den starkare utbildnin- 

 gen i tangential riktning af 

 märgkronan i stammens öfre 

 del kunde måhända ställas 

 i samband med närheten till 

 den florala regionen. Här 

 har veden i allt väsentligt 



samma byggnad som i den 

 Fig. 7. Tvärsnitt (halfskematiskt) genom ett af den vege- . r , 



tativa stammens öfre internodier (först. V) vegetativa stammens ofre del. 



M median, D diagonal, L lateral del af tvärsnittet ; mk Dä bladen här endast genom 

 märgkrona, sv succedanved. en liten vinkel äro skilda 



från hvarandra, kunde detta tänkas föranleda en sammansmältning af bladspårens 

 veddelar till ett sammanhängande märgkroneskikt. Dock synes denna förklaring 

 ej tillräcklig, ty ej blott i de närmast under blomställningen belägna interno- 

 dierna, utan redan på stammens midt gör sig tendensen till märgkronans sam- 

 mansmältning gällande. Jag är derför mera böjd för att betrakta detta för- 

 hållande som en endast i skottets utveckling liggande företeelse. 



Att en sammansmältning af kärlsträngssystemet innebär ett sent stadium i 

 den fylogenetiska utvecklingens gång, synes redan a priori sannolikt. Och detta 

 synes endast kunna bekräftas deraf, att en sådan sammansmältning hos Veronica 

 longijolia är fullständigast genomförd på ett sent stadium af skottets ontogene- 

 tiska utveckling, d. v. s. i skottets sist utbildade internodier. 



Afven i bastdelen visa sig olikheter på skilda nivåer af stammen. I 

 rhizomerna äro bastfibrerna ganska sparsamma, och i de stolonliknande rhi/.om- 

 delarne saknas de nästan alldeles. De hafva en något starkare utbildning i 

 nedre delen af ofvanjordstammen, och i densammas öfre del äro de betydligt 

 talrikare och bilda här ett rätt tjockt, stundom nästan sammanflytande skikt. 

 Detta synes emellertid ej vara en morfologisk, utan en af mekaniska orsaker 



