H 



ACTA HORTI BHRGIANI. BAND 2. NIO 2. 



och bladskaftets veddel. Den inre (öfre) delen af bladskaftets ved bildas otvifvel- 

 aktigt under en period af längdtillväxt, men den större delen deraf är utbildad 

 efter densammas slut. Om bladskaftet således efter längdtillväxtens slut fort- 

 sätter att bilda ved efter samma byggnadsplan som under densamma, d. v. s. 

 med vexlande rader af kärl och oförvedad värnad, så torde detta innebära, att 

 denna byggnadsplan uppfyller de mekaniska fordringar, som ställas på blad- 

 skaftet, så att en förändring i densamma icke behöfver inträda, under det en 

 sådan förändring i stammen är nödvändig. Bladskaftet är ju också hufvud- 

 sakligen i behof af böjfasthet mot ett lodrätt verkande tryck, och denna fordran 

 motsvaras äfven af veddelens byggnad. 



Förbindelsen mellan sidoskottets och hufvudstammens kärl- 

 strängssystem. Det allmännast förekommande sättet för denna förbindelse 

 bland fanerogamerna, är att två eller ett fätal strängar (»Ansatzstränge», »traces 



Fig. 14. Tvärsnitt af stammens 

 mediana del omedelbart efter bladspå- 

 rets utträde (först. 5 T °). 



r kärlsträngsringen, bs bladspå- 

 ret, k knoppspårsträng. De streckade 

 partierna beteckna bast, ringarne kärl. 



Fig. 15. Axillärknopp i längdsnitt, gåen- 

 de genom medianplanet af dess första 

 bladpar (först. 2 f 5 ). 



B de första, nyss anlagda bladen, b 

 deras nyss anlagda bladspårsträngar,/- knopp- 

 spår, i hufvudstammens kärlsträngsväfnad. 



gemmaires^) kommande från axillärknoppen förena sig med de strängar i hufvud- 

 stammen som begränsa den genom bladspårets utträde uppkomna luckan i 

 kärlsträngsringen (»Tragblattlücke») l ). Enligt Frank (5, sid. 153, 382) komma härtill 

 hos Taxus och Quercus »Ausfüllunosstränpev som ofvanifrån inträda i sidoskottet. Be- 



') Se De Bary (i), sid. 319. Beskrifningar öfver knoppspårens förlopp hos Composita 

 lemnas af Vuillemin (22, sid. 149), hos Saxifragacea af Thouvenin (Recherches sur la struc- 

 ture des Saxifragacées. Ann. se. nat. (7), t. 12, 1890, sid. 28). 



