II. DAHLSTEDT, ADNOTATIONES DE H1ERACIIS SCANDINAVICIS. I S 



Hvad som mest utmärker formen, är dess glatta och glänsande utseende på 

 örtståndets nedre del (de få håren äro nämligen nästan glasklara och vid första 

 utseendet föga märkbara), den vanligen rodnande, fina och vågböjda stjelken, 

 de liksom stjelkens öfversta del nästan hvita, tätt stjernludna holkskaften, hvilkas 

 ludd är tätt tilltryckt och har ett finkornigt utseende, de långa ljusa, men svart- 

 fotade håren på skaft och holkar, hvilka derjemte äro ganska rikligt klädda af 

 mörka glandler, de temligen breda, nästan jemnbreda och rundtrubbade tjällen, 

 hvilka äro svagt färgade i spetsarne och ha breda, gröna kanter samt såväl ge- 

 nom sin egen färg som genom glandiernas och hårens tjocka, svarta baser äga 

 mycket mörka ryggar samt slutligen de glänsande, mörkgula, radierande blom- 

 morna, af hvilka de yttre på undersidan äro lifligt och mer eller mindre långt 

 ned strierade. 



Varieteten b. är betydligt mindre utmärkt än hufvudformen genom sina 

 ostrierade kantblommor och sina mot spetsarne smalare holkfjäll men överensstäm- 

 mer i alla andra afseenden. Efter hvad jag sett från Herjedalen och Jemtland torde 

 närvarande form äga ungefär lika stor variationsförmåga som H. ''cochleatum. 

 Jag skall på annat ställe närmare redogöra för de återstående formerna och 

 modifikationerna, hvilka anträffats i olika delar af Jemtland. Egendomligt nog 

 ar denna utmärkta form mig veterligen förut endast observerad af Norrlix, 

 hvilken dock, sannolikt på grund af det ringa materialet och dess onekligen 

 ratt stora likhet med H. ^cocldeatum, fört den som modifikation till denna art, 

 och dock synes den förekomma rätt allmänt i Jemtland och i Herjedalen, der 

 den på många ställen var ytterst allmän samt helt och hållet ersatte eller nästan 

 alldeles utträngde H. Auricula, hvilken blott sparsamt anträffades på några få 

 punkter. Hufvudformen är funnen vid Are i Jemtland (J. P. Norrlin) samt 

 flcrestädes vid Östersund och utefter jernvägslinien ända till Storlien (C. F. Sund- 

 berg), vidare vid Svensta och Klöfsjö ymnigt (förf.) och i Herjedalen öfverallt 

 spridd ända till Malmagen. Talrikast lann jag den här vid Ljusnedals bruk 

 och i Tännäs. Är anträffad i Helsingland på ett par ställen (A. Magnusson). 

 Var. b. är anträffad i Jemtland på flera ställen vid Östersund (C. F. Sundberg) 

 och i Lillherrdal i Herjedalen (S. J. Exander). 



Var. c. är funnen vid Klöfsjö i Jemtland och vid Tännäs (förf.) samt i 

 Lillherrdal i Herjedalen (S. J. Fxaxder). En intressant hithörande, späd, hårlös 

 form, häri liknande mycket II. Auricula, men i alla andra karaktärer överens- 

 stämmande med hufvudformen, är anträffad vid Storlien i Jemtland (C. k. 

 Suxdberg. M. Elfstrand). 



2. H. *helveolum n. subsp. 



II. Dahlstedt, Hier. cxs. fasc. IV, n. 14, 15. 



Rhizoma ± gracile elongatum repens. Stolones vulgo longi — elongati sat 

 graciles repentes foliis parvis — longis lingulato-linearibus obtusis ■ — acutiusculis 

 abrupte decrescentibus praediti rare et molliter albido-pilosi efloccosi stramineo- 

 virides v. apice leviter colorati. Folia basalia plerumque sat magna + remota, 



