1 6 ACTA HOKTI BERGIANI. BAND 2. N:0 4. 



media ± lingulata, intima majora ± lanceolata ( — oblanceolata) acuta undique 

 longissime pilosa, supra setis densiusculis subtus setis densis in costa et ad basin 

 densissimis obtecta, margine dense et longe ciliata pilis srepe usque ad 8 mm. 

 longis, efloccosa; fol. caulinum vulgo ad basin insertum anguste lanceolatum 

 supra medium latius ± acutum v. lineare ± pilosum modo ima basi Ieviter 

 stellatum. Antliela simplex nunc furcato-paniculata nunc paniculata läxa inter- 

 dum subcontracta acladio 10 — 15 mm. longo et ramis vulgo simplicibus sat 

 patentibus arcuatis sat longe superantibus setis crassis longissimis basi longa 

 nigricante in acladio et ramis proximis densiusculis in ramis exterioribus snspe 

 magis sparsis ceterum glandulis nigris longis crassis densiusculis — sat densis parvis 

 et minutis inaequaliter immixtis obsitis sparsim — densiuscule sub involucris dense 

 floccosis. Bractece dorso nigro marginibus late albescenti-virides. Involucra 

 mediocra crassa et sat lata ± atro-viridia basi ovata postea truncata. Squamce 

 exteriores e basi latiore lanceolatae subacuta: late albescenti-marginatae, interio- 

 res e basi lata lineari-lanceolata: + viridimarginatx- obtus;e — obtusiuscula;, intima; 

 subacuta; apice incolorate, pilis setosis dilutis basi ± longa crassa nigricante longis- 

 simis — longis ± dense v. densiuscule obtecta.' glandulis longis nigris cum parvis 

 mixtis densiuscule — sat dense vestita; floccis dorso sparsis v. raris basi sq. 

 exteriorum paullo densioribus obsita;. Calatliidium mediocre, plenum, saturate 

 aureum v. vulgo subvitellinum ligulis latis interdum apice convolutis subtus 

 exstriatis. Stylus concolor papillis obscuris + fuscescens. 



En i hög grad karaktäristisk form, genom sin långa och styfva samt täta, 

 vid basen af stjelken och bladen ytterst täta hårighet och sina mörka, väl fylda 

 korgar lätt skild från andra af samma formgrupp. Varierar med afsecnde pä 

 hårens täthet isynnerhet på stjelkens öfre del i någon mån, äfvensom med af- 

 seende på blomsterställningen, hvilken än är mera sammanträngd och kvastlik, 

 än mera långgrenig och nästan gaffelgrenad, men behåller för öfrigt äfven vid 

 odling sina karaktäristiska kännetecken. Former med långgrenig vippa hafva 

 ofta mycket nedliggande stjelk. Sådan är den vid odling i Bergianska träd- 

 gården. Deremot hafva former med hopträngd vippa mera upprätt växt. Dessa 

 påminna mycket om H. croceum (Lblm.), hvaremot de förra mera erinra om 

 former af H. floribundiuu Wimm. & Gr. (isynnerhet suectat!//-gmppen). Utan 

 tvifvel är denna form att anse som en medelform mellan dessa båda. stående 

 närmare si/eda/m-gruppen, inom hvilken den bör ha sin plats. 



Anträffad endast på Island på töljande ställen : Nordisland, MöcVruvellir 

 (Stefan Stefånson och Magnus Jönsson), Hramsurcv (Stefånson), Hallgilsstasir 

 (d:o), Brä^radi (d:o), Basgisargil (d:o), Reykhüs i Eyjatjor^urdalur (H. F. G. 

 Strömfelt), Helgavatn (Stefånson), Ås, Hegraner (B. Olafsson); Vestislaml, 

 Reykjavik (E. Warming och Tu. Holm), Sta^särhaun (A. Pedersen), Svinadalr 

 (d:o), Snaefellsnes Syssel (Krabbe), Starjarfell (Steenstrup); Oslisland, Eskifjöröur 

 (H. F. G. Strömfelt). För öfrigt vid varma källor vid Visimyri (C. Gr0N- 

 lund). 1 ) 



') Jag begagnar här tillfället att uttala mitt varma tack till hr bibliotekarien dr KoLDERUP- 

 ROSKNVINGE, hvilken sändt mig talrika exemplar till Undersökning från Kjubenhavns botaniska 

 museum samt till hr Stefan StefÅNSON, hvilken på min anhållan förra året insamlat både denna och 

 andra isländska former till närmare studium. 



