1 8 ACTA HORT! BEKGIANI. BAND 2. NIO 4. 



breclt grönkantade fjäll (hos H. *scissum äro fjällen temligen smalt grönkantade 

 och ungefär i mm. breda), af hvilka de inre äro*"bredt rundtrubbade och i 

 spetsen blekt gröna (hos H: *scissum hastigt hopdragna i en smalare trubbig — 

 trubbspetsig, lifligt violett eller vinfärgad spets), något rikligare och längre, gröfre 

 och ljusare hår på holkfjällen, samt större, ljusare korgar, hvars kantblommor 

 hafva längre och smalare tänder, hvilka ej som hos H. *scissum i sina spetsar 

 äro starkt och lifligt rödpunkterade. Skaften och holkarne variera rätt mycket 

 med afseende på enkelhårens riklighet. Ibland uppträda dessa rätt rikligt på öfre 

 delen af stjelken och på akladiet samt under holkarne eller äro de sparsamma 

 eller endast spridda. Sist försvinna de från akladiet. På holkarne uppträda 

 borsthåren mycket oregelbundet, stundom på alla fjäll, sparsammast mot spetsarne, 

 talrikast mot basen. Oftast uppträda de mot basen af de mellersta fjällen och 

 bli stundom här rikliga. Ibland förekomma de blott på somliga fjäll, mestadels 

 då på några af de mellersta. Stundom äro de rikligare eller förekomma endast 

 på holkens ena sida och någon gång kunna de bli talrikare på öfre delen af 

 ett och annat fjäll. De innersta fjällen äro dock vanligen hårlösa. Individer med 

 mera hopdragen och kortgrenig vippa äro oftast på holkar och skaft rikare 

 håriga, hvaremot individer med gles och mera gaftelgrenad inflorescens hafva 

 sparsammare hårighet. 



Anträffad i Norge; på ett par ställen mycket spridd vid Nersaeter nära 

 Hugelien i Torpen på fuktig gräsmark bland Ii. *sczssum (förf). Troligen höra 

 exemplar från Dalarne, »på Vanåns strand; (K. P. Hagf.rström) äfven hit. 



Hieracium croceum (Lindblom). 



Hieracium aurantiacum L. — croceum Lindblom, Bot. Not. 1841, p. 35. 

 - Hieracium decolorans Fr. Symb., 1848, p. II, excl. var. — H. decolorans 

 Fr. Epicr. p. p., p. 24; Summa Veg. Scand., sect. post., p. 529. — H. decolo- 

 rans Hartm. Ilandb. i Skand. Fl. ed. 8. p. 21. — H. floribundum W. & Gr. 

 y decolorans Lbg. p. p. in Blytt, Norges Flora, anden del, 1874, p. 632. — 

 IL decolorans Almqu. Stud. p. p. — H. decolorans Lbg. Hier. Bidr. p. 9. 



Caulis elatus erectus fistulosus, superne + sordide — clare vinoso-coloro- 

 tus o- v. i-folius, folio nunc prope basin inserto evoluto, nunc ad medium 

 v. supra medium affixo minuto, v. 2-folius superiore folio magno fere ad basin 

 affixo, summo squamiforme supra medium inserto, ubique pilis rigidis + 

 patentibus dense setoso-hispidus, pilis inferioribus albis brevioribus summis lon- 

 gis, 2,5, — 3( — 4) mm., basi crassa longa nigricante apice fuligineis, glandulis in- 

 feme nullis, sub folio caulino summo solitariis ceterum raris usque sparsis et 

 sub anthela densioribus obsitus, inferne efloccosus deinde parce sursum sparsim 

 stellatus. Folia basalia pauca 2—3 oblonga — obovato-oblonga + lata, exte- 

 riora minora angustiora ± obtusa mucronata, interiora magna oblusiuscula — 

 subacuta basi in petiolum late alatum sat abrupte attenuata plerumque dentata, 

 gramineo-viridia, supra subnitida utrinque setulis brevibus pra;sertim ad apicem 



