20 ACTA HORTI BERGIANI. BAND 2. NIO 4. 



i Symbole och med Hartmans af Blytt samlade originalexemplar frän Filefjell 

 och fann dem till alla delar öfverensstämma, så att intet tvifvel mera kunde rada. 



Redan förut hade S. Al.mq.uist fäst min uppmärksamhet på, att denna 

 form möjligen kunde vara identisk med H. aurantiacum L — croceum Lindblom 

 i Botaniska notiser 1841, p. 35. Då man jemför den visserligen korta, men 

 talande beskrifningen, är det intet tvifvel att så verkligen är fallet. I hög grad 

 äro följande ord i beskrifningen bevisande: ». . . corollis croceis (luteis extus 

 linea lata crocea notatis)». Just denna blomfärg hade mina i Torpen insamlade 

 exemplar, och samma färg kan rätt tydligt spåras på de Hartmanska original- 

 exemplaren från Filefjell, på hvilka Fries grundat sin art. Härtill kommer den af 

 Lindblom anförda lokalen: »Nystuen, Filefjeld» med angifvande af Blytt som insam- 

 lare, hvilket synes mig fullständigt bevisa det af Lindblom gifna namnet prioritetsrätt. 



Om man undantager den från Petersburg som var. anförda formen, fram- 

 ställes H. decolorans rent i Fries' Symbole, men i Epicr. erkänner han jemte 

 nägra andra af mig osedda former den af Fristedt i öfre Ljusnedalen tagna 

 och med exemplaren i Lbg-s anförda exsiccater n:o 9 alldeles identiska formen 

 såsom tillhörande den i Symb. framstälda arten. Dels på grund af Fries' er- 

 kännande dels derföre att den ursprungliga formen under ett antal år ej kunde 

 igenfinnas, föranleddes C. J. Lindeberg till samma misstag och utgaf sålunda den 

 nyss anförda Herjedalsformen i sina exs. (n:o 9) under namn af H. decoloraus 

 Fr. Lindeberg synes dock utan tvifvel insett, att dessa former ej voro fullt 

 identiska 1 ). På etiketten lemnar han emellertid en god karakteristik just af Fries' 

 art, i det han påpekar dess ställning till H. aurantiacum och H. suecicum. I sina 

 studier på anf. ställe har äfven S. Almquist ansett de båda formerna identiska. 



I Blytt Norges Flora 1. c. uppstälde Lindeberg, säsom jag förut påpekat, 

 den ursprungliga H. decolorans Fr. säsom var. af H. suecicum Fr. och säger 

 der att den neppe kan opstilles som varietet og endnu mindre som art.» 

 Afven här indentifierar han den med den nyssnämnda Herjedalsformen. I 

 Hartmans flora ed. 10 afser han med d serratum den sistnämnda formen 

 jemte den han sedermera i Hier. Bidr. kallar så. I Hn. Flora ed. 1 1 deremot 

 blir hans H. decolorans en sammanfattning af flere andra former nämligen: en 

 form från Åreskutan, hvilken sedermera af J. P. Norrlin benämnts H. *jemt- 

 landicum, den nyssnämnda Herjedals-formen (Lbg. exs. n:o 9) samt ett par 

 former från Torpen och Gausdal, hvilka jag ej sett, men som jag förmodar 

 tillhöra den äkta H. decolorans, dä jag sjelf samlat densamma pä förstnämnda 

 ställe-). Dock har jag från det närbelägna Valders äfven sett former, som 

 äro nästan identiska med Herjedals-formen. Den äkta H. decolorans uppför 

 Lindeberg deremot nu endast såsom form af H. suecicum Fr. (se Hn. Fl. ed. 

 11, p. 36 under H. suecicum och p. 37 under H. decolorans). Då nu emeller- 

 tid Lindeberg sedermera fick tillfälle att flerstädes i naturen se Fries' ursprung- 

 liga H. decolorans, fann han sin föregående framställning oriktig J ) och har sedan 



') Se C. J. Lixdebhrg, Hieraciologiska bidrag 1, p. 7. 1882, separattr. ur Göteborgs högre 

 allra, läroverks årsprogram. 



2 ) Lokaluppgiften irån Nilsvallen har C. J. Lbg. på anf. st. påpekat vara upptagen genom ett 

 misstag. 



°) Liksom äfven Fries' uppfattning i Epicr. och ALMQUISTS i Stud. öfver slägtet Hier. 



