24 ACTA HO RTI BERGIANI. BAND 2. N:0 4. 



1,8 mm.) lineari-lanceolate apice intense violaceo + leviter et breviter con 

 tracte v. lata; + obtusas — rotundato-obtusae, dorso nigricante late viridi-marginatae, 

 basi (exteriorum) sparsim dorso parce stellate apicem versus et marginibus efloc- 

 cosae, glandulis parvis sparsim — densiuscule obsitre, pilis sat longis (2 — 3 mm.) totis 

 obscuris v. basi nigra apice fuliginosis sat densis — densis obtecte. Calathidium 

 fulvescens nitens, subradians. Ligulce marginales vitta brevi + angusta rubro- 

 violacea notate v. dentibus saepius coloratis. Stylus obscurus, siccus nigrescens. 



Denna särdeles utmärkta form är utan tvifvel mycket nära beslägtad 

 med H. *fragilipes (Norrl.), med hvilken den nästan alldeles öfverensstämmer till 

 holkarnes byggnad och fjällens form, men från hvilken den är konstant skild 

 genom glesare, men längre håriga blad, rikhårig stjelk med isynnerhet upptill 

 längre och gröfre hår, gröfre och längre håriga holkar med tätare glandier men 

 sparsamt stjernludd, hvilket dessutom på basalbladen alldeles saknas eller före- 

 kommer enstaka på medelnervens nedre del och i kanterna och glest till spar- 

 samt på stjelkbladets undersida mot och i dess kanter (vanligen rikligare ju 

 högre upp på stjelken det är fästadt), hvaremot H. *fragilipes på bladens 

 undersida och i kanterna (isynnerhet på stjelkbladet) är glest eller rikt, alltid 

 märkbart stjernluden, vidare genom glesare stjernluden stjelk, mera blågröna 

 eller något glaucescenta blad, något (som det synes) mörkare blommor och 

 betydligt mörkare stift, hvilka vid torkning svartna. En egendomlighet för 

 denna form, som dock träffas hos närbeslägtade, ehuru den här är mera ut- 

 präglad, är att stjelkbladets tänder eller tandanlag ombildas till taggliknande 

 borst med ganska styf, hvit spets. Synes äfven nära beslägtad med H. *sitb- 

 decolorans (Norrl.) men är från denna lätt skild genom gröfre och styfvare hårighet, 

 vidare och mera utbredd vippa med längre grenar, trubbiga och nästan jem- 

 breda (ej som hos den nyssnämnda smalare i en temligen skarp spets hop- 

 dragna, till större delen blekare grönkantade och äfven i kanterna ofta mer eller 

 mindre violettfärgade) fjäll samt mörkare blommor, af hvilka de yttre äro mer eller 

 mindre strierade (hos H. *subdecolorans (Norrl.) alldeles ostrierade). Odlad i Bergi- 

 anska trädgården sedan 1890 blir den stor och grofväxt, men behåller i öfrigt 

 sina karaktäristiska kännemärken. 



Anträffad i Sverige, Herjedalen vid Ljusnedals bruk i mängd i en fuktig, mot en 

 myr sluttande björkbacke samt vidTännäs på flera ställen både på torr och frisk lokal, 

 ofta i stora massor (förf)., vidare i Norge, Valders, Hamrestöle bland H. croceitm 

 Lblm. (Fr. Ahlberg 18S3). Den af J. P. Norrlin under H. *fragilipes, sid. 48 å anf. 

 st. omtalade, i skugga vid skogsrand vid Borkum i Foldalen (Norge) växande formen 

 hör måhända hit eller är måhända att anse som en medelform till den samma. 



2. H.* elegantulum Dahlst. n. subsp. 



Caulis erectus gracilis basi saepi ± adscendens subflexuosus 1 — 2 folius, 

 20 — 50 ctm. altus, viridis basi ipsa obscure — laste purpurascens, basi pilis di- 

 lutis longis (c. 3 mm.) ± densis obtectus, ceterum mediocriter — sparsim pilosus, 

 apice setulis paullo crebrioribus 2 — 3 m m. longis basi nigricante crassa apice 

 fuligineo — sat obscuro obsitus, glandulis superne sparsis — densiusculis medio 

 sparsis — parcis basi nullis obsitus, inferne rarissime ceterum parce sub anthela 



