H. DAHLSTEDT, ADNOTATIONES -DE H1ERACIIS SCANDINAVIC1S. 2) 



densiuscule — dense stellatus. Stoloncs elongati graciles hypogaei rarius sube- 

 piga;i. Folia basalia exteriora sublingulata parva obtusiuscula, intermedia 

 et interiora ± late — anguste lanceolata — elongate lanceolata nunc supra ple- 

 rumque infra v. ad medium latiora ± acutiuscula — sat acuta apice + plicata, 

 supra glabra subtus glabriuscula in nervo dorsali et in marginibus sat longe et 

 densiuscule albo-pilosa efloccosa, interiora sa?pe in caule + adscendentia; fol. 

 caulinum infimum + lanceolatum -- oblanceolatum basi sat angusta sessile 

 prope basin insertum ± acutum apicem versus prsesertim magis pilosum, sum- 

 mum ± lineare, subtus parce floccosum. Anthela paniculata subsimplex 3 — 6- 

 cephala ramis approximatis gracilibus ± superantibus longiusculis pedicellisque 

 brevibus inferne densiuscule stellatis, superne tomentellis — tomentosis sparsim 

 — densiuscule glandulosis epilosis v. parce pilosis sub involucra setulis crassis, 

 2—3 mm. longis obscuris sparsis — densiusculis obtectis, acladio brevi 5 — 8 

 mm. longo tomentoso plerumque crebrius glanduloso et setuloso. Involucra 

 sat parva gracilia diluta basi ± rotundata — obtusa. Squaincc exteriores li- 

 neares obtusiuscula? late albido-marginata? apice leviter colorata?, interiores 

 sat angusta? (1 mm.) lanceolato-lineares in apicem obtusiusculum vix v. leviter 

 coloratum sensim attenuatas dorso angusto nigro late virescenti-marginata; glan- 

 dulis gracilibus, inferne densiusculis — sparsis, superne sparsis, setulis obscuris 

 densiusculis — sparsis obsitas, ceterum basi sparsim floccosa? et dorso sparsim 

 stcllatre. Calathidium luteum majusculum radians. Ligithv. marginales evittata; 

 v. in apicibus dentium punctata;. Stylus sordidus, siccus valde fuscescens. 



I sina allmänna karaktärer står denna form så nära H. *stylosum Norrl. 

 att den måhända ej kan anses skild som underart från densamma, men bildar 

 i så fall en väl utpräglad varietet. Habituelt är den likväl mycket afvikande 

 genom sin spädare, resliga stjelk, finare, öfverskjutande vippgrenar med smalare 

 holkar samt ganska stora korgar med väl utvecklade ligulae. Utom genom 

 nyssnämda karaktärer afviker den genom grön, endast vid basen violett, vanligen 

 rikare och något längre hårig men mindre stjernluden stjelk, svagare stjernhå- 

 riga och glesare glandel- och enkelhåriga vippgrenar (endast ett kortare stycke af 

 stjelken närmast under vippan, akladiet och holkskaftens öfre del äro tätt grå- 

 ludna, tätare glandel- och enkelhåriga) samt smalare i en kort smaltrubbad och 

 än nästan ofärgad än mer eller mindre kolorerad spets småningom hopdragna 

 holktjäll, hvilka äro bredare och ljusare grönkantade. Några af dessa karaktä- 

 rer kunna bero af ståndorten, såsom den högre, grönare stjelken och de större 

 och längre bladen samt den något längre hårigheten, andra deremot, såsom 

 holkfjällens bredd, spetsens form och deras beklädnad och troligen äfven de 

 väl utbildade blommorna, synas angifva en, om äfven ringa skillnad i syste- 

 matiskt afseende, hvilket äfven förekomsten synes antyda. 



Anträffad i Norge, Opdal, Aune t. rikligt (S. Almquist, 1884). Exemplar 

 förvaras i Riksmuseum, Stockholm. 



3. H. *rubens Dahlst. n. subsp. 



Caulis crassiusculus — crassus 30 — 40 ctm. altus, erectus v. basi leviter 

 adscendens, rectus — leviter flexuosus, 1 — 2 folius, totus v. basi viridi excepta 



4 



