38 ACTA HORTI BERGIAN1. BAND 2. NIO 4. 



har något finare hårighet, mot spetsen bredare blad och mörkare stift. Den 

 synes stå nära formen i Herb. Pil. Fenn. 11:0 35 och är måhända att anse 

 som en form af den. På grund af de smärre afvikelserna kan ofvan beskrifna 

 varietet uppdelas i tvenne former: 



a striatum, n. f. — Ligulce marginales ± striata?; iiivolucra graciliora 

 squamis apice angustioribus anguste obtusis. 



Anträffad i Vesterbotten, Skellefteå (C. Melander) samt vid Ursviken nära 

 sistnämnde stad (V. B. Wittrock); Medelpad, Hafverö sn., By (S. Almquist) och 

 på Alnön (O. Juel). 



Hit ansluter sig en form från No?-ge, Torpen, Bränna, och Hugeliengen 

 (förf.) med finare och på bladen, som äro bredare, oftast med största bredden 

 öfver midten, glesare hår, nakna eller med enstaka, på medelnervens undersida 

 sittande stjernhår försedda basalblad och på medelnervens undersida glest till 

 sparsamt stjernhåriga stjelkblad, mörkare, bredare och mindre stjernhäriga holk- 

 fjäll, mörkare gula korgar med ostrierade kantblommor oeh dunklare stift. A 

 andra sidan erinrar den till sitt svagare stjernludd, mindre stjernhåriga holkar 

 med mörkare, spetsigare fjäll om exemplaren i Herb. Pilos. Fenn. n:o 35. Till 

 hvilken af dessa den närmast bör föras eller hur pass skild den möjligen är 

 från dem båda, kan jag för närvarande till följd af det ringa materialet ej 

 afgöra. 



b exstriatum. n. f. — Ligulm exstriata; v. apice maculatae; iiivolucra 

 crassiora squamis apice late obtusis. 



Anträffad i Vesterbotten, Piteå sn, Degcrfors bruk (J. E. A. Di:c,i:kman). 



Till denna torde höra en hårigare form från Stockholm, Nyckelviken (Fr. 

 Björnström 1856, i K. J. Lönnroths herb.), om hvilken jag dock hyser 

 tvifvel, huruvida den verkligen är insamlad på ifrågavarande lokal. Hit ansluter 

 sig äfven den förut nämnda formen från Bräcke i Jemtland (O. Juel), hvilken 

 är skild genom upptill starkare hårig stjelk, något gröfre holkar med spetsigare 

 fjäll och långa, underjordiska stoloner. Måhända är den en skild underart eller 

 tillhör den såsom en form exemplaren i Herb. Pil. Fenn. n:o 35, från hvilken 

 den dock betydligt afviker genom sin grofva växt, rikligare stjernludd på blad 

 och holkar och starkare, tätare hårighet. 



Hieracium auriculinum. Almqu. l ) 



1. H. *bellulum n. subsp. 



II. Uahlstcdt, Hier. exs. fasc. IV, n. 31, 



Rhizoma horizontale v. obliquum gracile — erassiuseulum. Stolones gracil- 

 limi elongati epigaii v. subhypoga:i bracteis pallidis et apicem versus foliolis 



') Jemför H. Dahlstedt, Bidrag till sydöstra Sveriges Hieraciumflora, I Piloselloidea, p. 102 

 och Acta horti Bergiani. Band I. N:o 7. P. 1 6. 



