42 ACTA HORTI BERGIANI. BAND 2. N.'O 4. 



hvitspetsade, enstaka till glesa hår. Dessa modifikationer äro ibland svåra att 

 skilja från former af H. *subtubulascens, som är mycket närbeslägtad, men denna 

 har alltid bredare blad af mera lancettlik form med bred bas och längre ut- 

 dragen skarp spets (äfven de yttersta tung- eller spadlika bladen hafva mycket 

 bred bas), betydligt glesare stjernludd, glesare, styf och borstlik hårighet på blad 

 och stjelk, hvilken ofvan stjelkbladet är hårlös och upptill har några långa 

 glandier, blandade med de smärre men öfvergående i hår, kortare och mera 

 likformiga glandier på holkarne med sparsamt inblandade, längre glandier, sällan 

 med ett och annat hår, något vidare vippa med oftast en aflägsnad, längre 

 gren samt något mörkare blomfärg. H. ^auriculinum är dessutom habituelt väl 

 skild genom sina upprätta, långsträckta, smalskaftade blad med största bredden 

 ofvan midten samt genom de oftast utvecklade tvenne stjelkbladen, af hvilka 

 det öfversta sitter mycket nära vippan eller oftast åtminstone ofvan stjelkens 

 midt i motsats mot H. *subtubulascens, som vanligen har blott ett, sällan två 

 stjelkblad, alltid fastade nedom stjelkens midt, oftast nära basen. Hos den 

 förra är det nedersta stjelkbladet nedom midten hopdraget med den nedre 

 delens kanter nästan paralella ända till den breda, något rundade och nästan 

 halft omfattande basen. Härigenom påminner den både om H. Auricula L., 

 och H. *glomeratulum Almqu. Mellan dessa båda artgrupper 1 ) torde också 

 H. auriculinum utgöra en mellanart, till innovation och habitus mera närmande 

 sig den förra, till indr.mentet isynnerhet den senare. Stjelkbladen äro ofta, isyn- 

 nerhet det öfre, i kanten och undertill på medelnerven mer eller mindre glan- 

 delhåriga. Den väljer helst friska eller något fuktiga ställen. 



Anträffad i Norge, Torpen, Hugelien i fuktiga bergspringor och på fuktig 

 gräsmark, Brsenna och Hugeliengen, Orkeslien m. fl. st., samt vid Ners:uter och 

 Gamlesitter på Synsfjeldet i gran- och björkregionen och vid Presterud (förf); 

 Breidenstöle och Bergsaeter på fjällåsen öster om Etnedalen (förf); Tonsaasen 

 (J. A. Malmgren och förf); Lille Elvedal (Fr. Ahlberg). 



Till H. auriculinum räknar jag sålunda följande former: H. * auriculinum 

 Almqu.; H. *subtubulascens Dahlst., Acta hört. Berg., Band i, n:o 7; H. *mollicaide 

 Norr]., Bidr. etc; H. *asciadium N. & F., Die Archier. Mittel-Eur. I; // *hrr- 

 bro'cnse Almqu., Dahlst., Bidr. till sydöstra Sveriges Hier. -flora, I Piloselloidea; 

 H. *bellulum Dahlst.; H. *scissicaule N. & P. 1. c; H. *macrantheloides Dahlst, 

 Acta hört. Berg., Band I, n:o 7 och H. *delicatulum Lönnr., Dahlst., Bidr. 

 till sydöstra Sv. Hier. -flora I. 



Hieracium pubescens (Lindblom). 

 H. *pleiocaulon n. subsp. 



H. *c<zsflfosui/i 2 ) H. Dahlstedt, Hier. exs. fasc. II, n. 16. 

 Vulgo sat csespitosum. — Caulis altus v. sat elatus erectus v. adscendens 

 inferiore parte 2 — 3( — 4)-folius basi rubescens breviter et (sparsim — ) densius- 



') Genom II. spathophyllum N. & V. å ena sidan ocTi H. ZManum Tauscli å den andra. 

 2 ) Namnet ctespitosum är redan förut användt och måste derför utbytas mot ett annat. 



