46 ACTA HORT1 BERGIANI. BAND 2. NIO 4. 



Calathidium magnum 40 — 42 mm. diametro sat plenum v. in speciminibus parvis 

 subradians, saturate luteum. Ligulm breviter et subdense ciliatae. Stylus vi- 

 tellinus v. rubiginans, siccus ssepe luteo-fuligineus. 



Denna vackra form är utan tvifvel närmast slägt med H. *crispum (Elfstr.), 

 af hvilken den troligen endast är att uppfatta som en varietet. Med nyss- 

 nämnda form har den de flesta karaktärer gemensamma, men synes väl skild 

 genom sina vanligen skarpare spetsade stjelkblad och sina vanligen bredare, i 

 kanten ej sä tydligt vågbräddade, oftast mera bredskaftade och skarpare samt 

 ofta något tätare, ej så ojemnt bredtandade basalblad, hvilka liksom stjelken 

 äro rikligare och längre håriga samt äro egendomligt brokiga af violetta och 

 brunröda, i kanterna och på spetsarne ofta i blodrödt öfvergående färger och 

 starkt fettglänsande, vidare genom de mörka korgarne, hvars alla fjäll äro mer 

 eller mindre tilltryckta och något bredare samt tätare och vanligen mörkare 

 håriga, och af hvilka de yttre aldrig äro gröna och åtminstone ej tydligt från- 

 stående, något mörkare blomfärg och mörkt gula till nästan rostgula stift. Den 

 står något längre än H. *crispum aflägsnad från H. alpinum L. Habituelt och 

 till de fettglänsande bladen har den en viss likhet med H.*vitellicolorYAfc\.r. 1 ), 

 men är väl skild genom smalare, tjockare och mera fasta samt rikligare, 

 håriga blad, betydligt rikligare och längre hårighet på stjelken, i synnerhet dess 

 öfre del [H. *vitellicolor har här endast få hår, men rikliga och kraftiga glandier), 

 rikligare stjernludd på nedre delen af stjelken, men svagare under holken, som 

 är betydligt rikare hårig, men svagare glandelhårig, längre korgar med smalare 

 och mera håriga samt smalspetsade och längre holkfjäll samt ljusare blomfärg. 

 Mellanformer af otvifvelaktigt hybrid natur till denna förekomma, der båda växa 

 tillsammans, såsom på Äreskutan. I Herjedalcn på Skarftjället, der H. *i>itelli- 

 color saknades, fans ej spår af dem, men deremot som det syntes medelformer 

 till H. alpinum L., hvilka måhända äro hybrider, såvida de ej tillhöra hufvud- 

 formen af H. *crispum, hvilket jag för tilltället ej kan afgöra. Stjelkbladen äro 

 hos ofvan beskrifna form vanligen 2 — 3, men hos högväxta och mycket kraftiga 

 exemplar kunna de bli ända till 5, de nedre oftast tydligt skaftade och kraf- 

 tigare tandade, alla vanligen mera spetsade än hos former med färre stjelkblad. 

 Odlad i Bergianska trädgärden behåller den alla sina karaktärer, äfven den egen- 

 domligt brokiga bladfärgen. 



Anträffad i Jcmtland på Äreskutan i videregionen rikligt i sällskap med 

 Ii. *vitellicolor (A. Magnusson) samt i Herjedalcn på Skarftjället i samma 

 region talrikt bland H. alpinum (L.), H. *frondiferum Elfstr., H. *adspersuvi 

 Norrl., H. *globiceps Dahlst. och H. *capnostylum Dahlst. & Elfstr. (förf. och 

 A. Magnusson). 



') Syn. H.vitelliimm Elfstr. Namnet är förut användt, hvarföre namngifvaren föreslagit namnet 

 H. *vitellicolor i dess ställe. Finnes utdelad i författarens Herb. Hier. Scand., cent. III, n:o 16. 



