52 ACTA HORTI BERGIANI. BAND 2. N:0 4. 



utbildas ur ett inre rosettbladveck en kort svag, i — 2-bladig och enblomstrig 

 bistjelk. Till holkarnes form och rika hårighet är den mycket lik både H. 

 *lep-toglossum och dess var. {> eitglossum, hvilken senare (isynnerhet grenade in- 

 divider) den mycket liknar till habitus, men den skiljes från båda genom något 

 rikligare och mjukare hårig stjelk samt mindre talrika och svagare glandier på 

 dess öfre del, rent gula stift samt glesare och kortare håriga och cilierade li- 

 gulae. Från den senare är den väl skild äfven genom mindre breda, trubbigare, 

 tätare och smalare tandade basalblad samt färre stjelkblad. af hvilka de nedre 

 äro smalare, längre och svagare tandade samt kortare skaffade. 



Anträffad sparsamt i Herjedalen på Skarffjället (förf. och A. Magnusson) 

 samt i Norge, Valders på Vasendlifjeld (Fr. Ahlberg). 



6. H. :i frondiferum Elfstr. fi ochrostylum n. var. 



A forma primaria, cui liabitu est valde simile, foliis magis dilutc viridi- 

 bus, basalibus vulgo latioribus intimis et inferioribus caulinis saepius crcbrc ser- 

 rato-runcinatis saspius latissime petiolatis, caulinis omnibus vulgo latioribus saspe 

 usque ad 6, foliis omnibus crebrius et longius pilosis subtus et in margine paullo 

 sparsius microglandulosis, caulc inferne densius et longius pilosus superne spar- 

 sius pilosus, basi et medio fere eglandulosus apice parcius glandulosus, involucro 

 breviore squamis exterioribus viiidibus magis foliaceis latioribus, squamis ceteris 

 latioribus brevioribus omnibus paucis intimis acutiusculis (haud cuspidatis) excep- 

 tis ± obtusis — obtusiusculis v. apice brevissimo subacutis, apicibus multo magis 

 albido-comosis, ceterum densius pilosis et crebrius et dilute microglandulosis et 

 pra^sertim stylo et vivo et sicco cum ligulis concolore diversum. 



Habituelt nästan alldeles lik hufvudformen, men har oftast bredare blad, 

 af hvilka de inre basalbladen och nedre sljelkbladen äro mycket bredt skaftadc 

 och oftast tätt och naggadt sågtandade, rikligare hårighet på bladen och stjel- 

 kens nedre del, men svagare på öfre delen, öfverallt på stjelken svagare och 

 glesare glandelhår, hvilka på dess nedre del oftast alldeles saknas, mera håriga 

 och något rikligare microglandulösa, kortare holkar med bredare fjäll, af hvilka 

 de flesta äro trubbade eller i den hastigt hopdragna spetsen trubbigt kortspet- 

 sade och endast ett fåtal inre smalt kortspetsade (ej sylspetsade) samt några 

 yttre oftast mycket breda, gröna och bladlika, men är i främsta rummet skild 

 från densamma genom sina rent gula, vid torkning ej mörknande stift, då huf- 

 vudformen dercmot har grönsvarta eller gröna, vid torkning nästan alldeles 

 svarta stift. 



Funnen i Norge, Valdcrs vid Vasendli (Fr. Ahlberg, d. ''/ 1SS3). Huf- 

 vudformen är anträffad i Valders vid Bagn. (Söderén & Eisen) 1 ). 



') I samband härmed vill jag påpeka att //. alpinum L. var. i J. P. Norklins Hieracia 

 exsiccata, fasciculus I (1888) n:o 86, från Storlien i Jemtland, är en ovanligt frodig, utan tvifvel af 

 lokalen betingad modifikation af //. *frondiferum Elfstr. 



