56 ACTA HORTI BERGIANI. BAND 2. NIO 4. 



med en längre gren från det nedre stjelkbladets veck, samt har ofta en kort 

 bistjelk från den rikbladiga basalrosetten. Eljest öfverensstämmer den till hårig- 

 heten, hvilken på holkarne endast synes i ringa mån svagare, till holkformen 

 och fjällens form samt stiftens färg med ß euglossum, hvilken den står mycket 

 nära. Är troligen dock en skild varietet. 



Anträffad i Norge, Gudbrandsdalen, Jettafjeld (N. C. Kindberg). 



I närheten af hufvudformen står en annan form, som synes mig så väl 

 skild att den bör ha eget namn. Jag upptar den tills vidare som varietet : 



<? subgracilentum n. var. 



Ab H. *leptoglosso, cui habitu calathidisque stylosis foliisque caulinis parvis 

 linearibus valde est simile, diversum foliis basalibus paullo v. multum angusti- 

 oribus saepe magis lingulato-oblongis — lingulatis intimis ± lingulato — oblongo- 

 lanceolatis, plurimis crebrius et magis runcinato-dentatis, caule ubique sparsim sub 

 involucra multo minus pilosus, pilis mollioribus tenuioribus ubique parcius glan- 

 duloso, involucris minoribus minus globosis basi minus rotundata, sparsius sed 

 longe et molliter pilosis, et squamis saepius longioribus exterioribus magis ad- 

 pressis sed saspius magis virescentibus et + latis. Caitlis variat monocephalus 

 v. superne i — 2 ramis sat patentibus curvatis nunc caulem superantibus nunc 

 acladio brevioribus instructus. Ligulce variant valde v. minus abbreviata? et de- 

 formatae. Stylus siccus sat nigrescens. 



Denna form är af intresse, emedan den utan tvifvel är en medelform 

 mellan H. *leptoglossum och H. gracilentum Backh., isynnerhet den frodiga och 

 storväxta form af densamma, J. P. Norrlin i Hier, exs., fasc. I (1888) n:o 87 

 utdelat från Norge, Kongsvold, under namn af H. gracilentum Backh. var. ' ) Till 

 habitus liknar den nästan alldeles H. Heptoglossum, som den äfven närmar sig 

 mera till bladens tandning. Till de mindre holkarnes utseende närmar den sig 

 deremot mera H. gracilentum . Till indumentet intar den en medelstälning 

 mellan båda. Den är glesare och mjukare hårig och mindre glandelhårig 

 än den förra, men betydligt starkare hårig och något rikare glandelhårig 

 än den senare, hvilken den mera liknar till de fina och mjuka håren. 

 Utom genom det rikligare indumentet är den skild från denna genom breda 

 och tandade blad, då deremot hos densamma bladen äro längre och sma- 

 lare skaftade och betydligt glesare håriga eller nästan glatta samt nästan 

 helbräddade. H. gracilentum har dessutom ljusare stift än den ofvan be- 

 skrifna formen och denna har åter något ljusare stift än // *leptoglossum. 

 Under det H. gracilentum, isynnerhet den af J. P. Norrlin utdelade varieté- 

 ten, äfvensom den ofvan omnämnda formen, utan tvifvel äro beslägtade med 

 H. flexuosum Lbg. och genom denna med H. *purpurifolium Elfstr. och 



') Denna form är tagen i Norge, Nordlanden (G. Tiselius, 1854), vid Bejeren på Meraften- 

 klumpen (Schlegel & Arxell, 3 °/, 1869), samt i Romsdalen på Stigfjellet (Fr. Ahlberg). Huf- 

 vudformen af //. gracilentum Eackli. förekommer i Finnmarken vid Vardö (Th. M. Fries, 1857). 



