H. DAHLSTEDT, ADNOTATIONES DE H1ERACIIS SCANDINAV1CIS. 6l 



Hieracium capnostyltim Dabist. & Elfstr. (coli.) 



Ca?i/is i — 2 — 3 cephalus plerumque humilis, raro altus foliis vulgo parvis 

 I — 2 ihstructus. Folia basalia vulgo magna dcntata plerumque lata petiolata 

 pagina bene evoluta a petiolo vulgo bene limitata. Involucra crassa, vulgo atro- 

 viridia v. sat atrata, plerumque pilis obscuris et glandulis sat frequentibus vestita, 

 raro magis et dense albido-pilosa, glandulis paucioribus obsita, in inflorescentia 

 monoeephala v. oligoeephala furcato-paniculata disposita. Styli semper + fusco- 

 virescentes, sicci nigricantes. 



Hithörande former öfverensstämma alla deri, att de äga stora, vanligen rik- 

 ligt och mer eller mindre skarpt tandade blad, hvilkas skifva är väl afsalt frän 

 det medellånga till länga och oftast rätt smala skaftet, hvarigenom de skilja 

 sig från H. alpini formgrupp och närma sig Nigrescentia; vidare hafva de få- 

 bladig, vanligen ej hög stjelk med aflägsnade och utom det nedersta bladet, 

 som är mer eller mindre väl utbildadt, smala brakteliknande blad samt mer 

 eller mindre mörka, oftast tjocka holkar med mer eller mindre rikliga, mörka 

 hår och mer eller mindre talrika glandier. Till de rikliga och vanligen äfven 

 vid basen tina håren falla de fullkomligt inom gruppen Alpina, till hvilken de 

 äfven höra i anseende till holkarnes byggnad, men till de skaftade, väl ut- 

 bildade, rikligare och finare samt oftast längre tandade bladen med från de 

 jemförelsevis smala skaften väl begränsad skifva likna de Nigrescentia. De torde 

 utgöra de första öfvergångarne från de förra till de senare, men måste på 

 grund af flertalet karaktärer inrangeras i den förstnämda gruppen. // *expan- 

 sum är af alla mest afvikande och närmar sig i hårighet och bladform H. alpini 

 formgrupp, inom hvilken den torde i någon mån vara beslägtad med H. *fnhgi- 

 nosum Lasst. Men genom konstant grenad inflorescens m. m. afviker den från 

 flertalet af // alpini former och erinrar habituelt om vissa i morfologiskt af- 

 seende lägre utbildade former af Nigrescentia. H. *lamprodcs erinrar i blad- 

 form mycket om H. *vitellicolor Elfstr., med hvilken den måhända är aflägset 

 beslägtad. H. * capnostylum och // *coracinum äga ej några närmare besläg- 

 tade former hvarken inom Alpina eller Nigrescentia. H. *curv atiforme torde 

 af alla stå närmast den senare gruppen, inom hvilken den mest erinrar om 

 H. curvatum Elfstr. 



i. H. :t expansum n. subsp. 



H. Dahlst, Herb. Hier. Scand., Centuria III, n. 22. 



Caulis 25—45 ctm. altus sat crassus rectus — subflexuosus 3 — 4-folius 

 2 — 4-cephalus, srepe a medio ramosus, basi pilis longis mollibus densiusculis 

 glandulis subnullis obsitus sparsim stellatus, supra fol. caul. infimum densiuscule 

 stellatus et pilosus glandulis solitäras praeditus, superne ± dense et sat longe 

 pilosus ± dense floccosus et parce glandulosus v. eglandulosus. Folia basalia 



