62 ACTA HORTI BERGIANI. BAND 2. NIO 4. 



longa sat magna sub anthesi plura in rosulam innovationibus saepe auctam con- 

 gesta, exteriora ± obovata et intermedia ± obovato-oblonga — oblonga obtusa 

 — obtusiuscula sparsim et late sed acute dentata — undulato-clentata, interna 

 oblongolanceolata — lanceolata obtusiuscula — acuta vulgo acutius et saepe cre- 

 brius ad basin interdum inaequaliter et saepe sat longe dentata, omnia basi in 

 petiolo ± longo superne lato ± sensim et longe descendentia, marginibus et 

 in petiolis longe molliter et dense pilosa parce et minute glandulosa, supra 

 sparsim, subtus sparsim — subdensiuscule pilosa, in nervo dorsali vix v. parce 

 stellato dense longe et molliter pilosa; folia caulina 3 — 4, sursum sensim de- 

 crescentia sessilia v. infimum + lanceolatum saepe dentibus ± latis (saepe acutis) 

 + undulato-dentatum apice plicatum in petiolum late alatum sensim descendens, 

 superiora anguste lanceolata v. linearia acuta — cuspidata crebre undulato- 

 dentata — subintegra magis pilosa et subtus ad basin etiam magis stellata. 

 Inflorescentia expansa läxa furcato-paniculata simplex ramis sat arcuatis patentibus 

 longis ± superantibus acladioque (10 — ) 20 — 30 ( — 80) mm. longo dense cano- 

 floccosis et pilis mollibus longis densis albidis v. canescentibus glandulisque 

 parvis inferne sparsis — densiusculis superne densis obtectis. Involacra magna 

 crassa 15 — 18 mm. longa basi lata ovala in pedicello apice incrassato ± abeuntia 

 atro-canescentia, pilis mollibus longis fuscescentibus — canescentibus basi densis- 

 sime ceterum dense obteeta, basi glandulis minutis densiusculis — sparsis apice 

 sparsis — parcis inter pilos oecultis vestita, efloccosa. Squauuv ± atrovi- 

 rescentes, exteriores ± laxae obtusae, intermediae e basi sat lata in apicem 

 longum ± obtusum — subtruncatum ± longe comatum piceum cito contraetae, 

 intimae sensim in apicem acutum — cuspidatum comatum attenuatae. Calatlii- 

 dtutn magnum plenum saturate luteum. Ligulce planne, marginales latae, omnes 

 dorso longe apice brevius et sat dense pilosae. Stylus fuscovirescens, siecus 

 nigricans. 



Denna ståtliga form närmar sig genom sin rikliga, mjuka och fina hårig 

 het samt de rikhåriga, stora holkarne och de länga, vanligen bredt och vå- 

 gigt samt ofta ojemt tandade och trubbade, omärkligt i de breda skaften öfver- 

 gäende bladen och de oskaftaele, merändels smala stjelkbladen i hög grad 

 H. alpini formkrets. Inom denna synes den ha sin närmaste slägting i H. *fuli- 

 ginosum Laest, men den är väl skild från denna framförallt genom sina gröfre 

 och bredare holkar med bredare fjäll af mörkare färg, sin ofta flerblomstriga 

 vippa med utstående och långa grenar, sin mörkare blomfärg, sina smalare, 

 färre, från hvarandra mera afkigsnade stjelkblad och sina större och längre 

 mera trubbade och bredt tandade basalblad, hvilka dessutom äro talrikare och 

 i förening med ofta under blomningen utvecklade innovationsskott bilda en rik 

 bladrosett vid stjelkens bas. Genom sin höga växt, rikblommiga vippa och 

 stora, väl utvecklade basalblad afviker den från de flesta former af H. alpinum i 

 riktning mot H. capnostyli formgrupp, hvarföre jag tills vidare för den till denna, 

 ehuru den inom densamma är temligen isolerad. Blir vid odling i Bergianska 

 trädgården stor och grofväxt och visar sig både i växtsätt och öfriga karak- 

 tärer väl skild frän den derstädes odlade H. *fuligi}iositm Laest. Erinrar äfven 

 något om H. eximiiforme men är bland annat skild frän denna genom sina 

 smala stjelkblad, sina utstående vippgrenar och sparsammare glandelhårighet. 



