H. DAHLSTEDT, ADNOTATIONES DE HIERACIIS SCANDINAVICIS. 77 



sparsim pilösus et stellatus eglanclulosus v. glandulis solitariis minutis obsitus, 

 superne parcius pilosus rare glandulosus et paullo densius stellatus, apice pilis 

 frequentioribus floccis densioribus obsitus parce glandulosus v. fere cglandulosus. 

 Folia basalia 3 — 6 laste viridia in rosulam approximata ± petiolata, exteriora 

 parva ovalia — ovata v. ovato-quadrangularia — obovata subintegra v. parce 

 et minute — grossius et late dentata obtusa basi brevi cuneato-obtusa, inter- 

 media sat magna ovalia — oblonga subintegra v. sparsim denticulata — spar- 

 sim et ± longe sat late et ± obtusae — anguste et acute prassertim ad basin 

 + descendentem dentata ± obtusa — öbtusiuscula, interiora longissima oblongo- 

 lanceolata — lanceolata subintegra — basi parce denticulata v. ad. basin sensim 

 decurrentem inaequaliter + anguste et acute sat patentim et saspe longe et sparsim 

 (1 — )2 — 3-dentata in apicem ± longum integrum acutum — acutiusculum attenuata, 

 omnia in petiolis et in marginibus pilis mollibus mediocribus sparsim — sat 

 densiuscule obsita leviter stellata et glandulis minutis solitariis praedita, supra 

 glabriuscula — sparsim pilosa, subtus sparsim et breviter in nervo dorsali den- 

 siuscule stellata densius et longius pilosa, ceterum sparsim stellata; caulina 

 longe remota, infimum (saepius unicum) sat magnum sessile ± lanceolatum — 

 rhomboideo-lanceolatum supra medium saspe latissimum basi in utraque latere 

 dentibus longis 1 — 2 ± acutis curvatis distantibus praeditum, ceterum ± integrum 

 in apicem ± longum acutum — sat cuspidatum protractum v. raro etiam fere 

 integrum, interdum lineare, summum angustum lineare. Inflorescentia monocephala 

 v. furcata — paniculata simplex, ramis erectis longis subrectis v. rarius brevio- 

 ribus ± curvatis superantibus acladioque 20 — 135 mm. longo, inferne densiuscule 

 superne ± dense floccosis, sparsim — densiuscule sub involucris sat dense pilis 

 mediocribus albidis basi + crassiuscula nigra obsitis et glandulis parvis sparsis, 

 superne densiusculis praeditis. Involucra mediocria 12 — 14 mm. longa crassius- 

 cula dilute atroviridia et subcanescentia basi ± ovata v. leviter descendente postea 

 subtruncata, pilis mediocribus — sat longis albis — fuscescentibus tenuibus mol- 

 libus basi brevi crassiuscula nigra densiuscule — sat dense obtecta, glandulis 

 minutis inter pilos occultis sparsis — sat densiusculis obsita, parce v. in squamis 

 basalibus sparsim stellata. SquamcB plures, exteriores paucas partim virescentes 

 et latiores sublaxae + obtusas apice albo-comatae, intermediae e basi sat lata 

 sensim v. cito in apicem angustum obtusum — obtusiusculum v. sat acutum 

 attenuatae, interiores paullo supra basin saepe cito contractae magis angust;v et 

 virescentes obtusiusculae — sat acutae et intimse paucae ± subulatae, omnes 

 apicibus leviter coloratis ± comosis. Calatliidium rarius bene evolutum ligulis 

 sat laete luteis omnibus v. nonnullis planis latiusculis (2,5 mm.) apice sat laceratis 

 glabris v. leviter papillosis, vulgo stylosum ligulis ± brevibus et deformatis et 

 contortis saepe ± involutis apice profunde laceratis magis pilosis. Stylus fusco- 

 virescens, siccus sat nigrescens 



En egendomlig och särdeles karaktäristisk form, utmärkt af sin ljusa och 

 lifligt gröna färg på blad och stjelk, sina långskaftade än nästan helbräddade 

 än isynnerhet vid basen glest och långt tandade blad med mer eller mindre 

 krökta och utstående tänder, vanligen enbladig stjelk, hvilken är enblomstrig 

 eller 2 — 3-blomstrig med oftast gaffelgrenad inflorescens, hvarvid grenen af andra 

 ordningen är rak och upprätt, oftast öfvernående akladiet, som upptar \ — \ af 



