04 ACTA HORT1 BERGIANI. BAND 2. \:0 4, 



33 ctm. länga, de senare blott 3 — 4 ctm. Hos de i morfologiskt afseende 

 svagast differentierade Alpina genuina äro de yttre holkfjällen ofta nästan blad- 

 lika. Hos nyssnämda grupp är äfven örtståndets morfologiska utbildning i hög 

 grad vexlande. Nigrescentia visa sig äfven deri närma sig högre utbildade 

 grupper af Arckieracia, att de oftast äga flera holkar samlade i en särskild 

 inflorescens. 



Hithörande former visa sig sålunda stå på ett högre morfologiskt stadium, 

 på samma gång de visa sig morfologiskt mera likartade. Men dermed är ej sagdt, 

 att de utgöra en fylogenetiskt sammanhörande enhet, såsom antagligen de morfo- 

 logiskt mera växlande Alpina genuina. Det är tvärt om ganska sannolikt, att 

 de såsom J. P. Norrlin i Bidr. till Skand. halfons Hieracium-flora, p. 79 påpekat 

 »icke bilda en enkel serie utan förbinda olika serier af H. alpinum med skilda 

 arter af H. vulgata». Tydligt är dock, att dessa serier såväl mot H. alpinum 

 som mot Vulgata (resp. Subvulgata) genom äldre mellanformers bortdöende 

 numera äro afbrutna, men ännu kvarstå många former, hvilka tydligt nog hän- 

 visa på det fordom existerande sammanhanget såväl med den förra som med 

 den senare gruppen. Men derjemte finnes en och annan form, hvilken hän- 

 visar på ett fordom befintligt samband med den formgrupp, jag i detta arbete 

 benämnt Subalpestria — hvarom längre fram — liksom det ännu mellan Vulgata 

 och Alpestria (Dovrensia) existerar en liten formgrupp: Scmidovrcnsia Almqu. 

 (Se Elfstrands i inledningen citerade arbete.) 



Hieracium vatricosum n. sp. 



Caulis usque ad 40 ctm. altus crassus rectus v. leviter flexuosus 2 — 3- 

 folius, basi molliter sat longe et subdense pilosus, medio rare — parce pilosus, 

 apice pilis sparsis — densiusculis basi incrassata nigra obsitus, in ferne sparsim 

 medio densiuscule apice ± dense floccosus, basi eglandulosus, ad medium mi- 

 nutissime et parce glandulosus, apice glandulis parvis — mediocribus ± sparsis 

 vestitus. Folia basalia 3 — 5 sat magna, exteriora ± elliptica obtusa, intermedia 

 + oblonga obtusiuscula — subacuta, intima ± oblongo-lanceolata — lanceolata 

 acutiuscula, omnia basi in petiolum alatum sensim descendentia, ad medium v. 

 supra medium ± dense et inaequaliter dentibus ± patentibus parvis ad basin 

 paullo longioribus subulatis, ceterum latioribus acutis prasdita, supra densiuscule 

 et subtus dense et breviter pilosa, in nervo dorsali sat dense stellato densissime 

 et longe pilosa, in marginibus pilis densis et microglandulis solitäras — sparsis 

 pra=dita, in petiolis sat longe et dense pilosa, ± gramineo-viridia; caulina 2 — 3 



+ erectopatentia, infimum sat petiolatum oblongo-lanceolatum — lanceolatum 

 dentibus brevibus et patentibus ± acutis ad basin sensim descendentem longis 

 et subulatis prasditum, superiora x lanceolata sessilia ad basin v. ad medium 



+ acute v. subulate dentata v. summum lineare subintegrum, omnia breviter 

 acuta et praesertim in pagina inferiore longius et densius pilosa et densius stel- 

 lata, in marginibus densius microglandulosa. Inflorescentia sat ampla paniculata 

 subcomposita, ramis ex axillis foliorum summorum 2 — 3-cephalis evolutis haud 

 superantibus indeterminata, ramis et pedicellis ± patentibus et arcuatis acladium 



