ACTA HORTI BERGIAXI. BAND 2. NIO 4. 



Hieracium tumescens Norrl. (coli.) 



Till denna kunna följande former föras: H. *molybdochroum, H. tumescens 

 Norrl., H. *arrectipes Almqu. samt möjligen äfven H. *campylopodum och H. 

 *vulgatifolium Norrl. De utmärka sig genom holkar med äggrund eller något 

 kägellik, i det upptill starkt förtjockade skaftet mer eller mindre nedlöpande bas, 

 genom några få yttre, mer eller mindre och ofta starkt grönaktiga fjäll, hvilka 

 äro något utstående och omedelbart öfvergå i 2 — 3, närmast under holken 

 sittande, smala, gröna brakteer, samt genom den egenheten, att ett större eller 

 mindre antal af mellanfjällen och de inre fjällen äro i spetsen rundade eller tvär- 

 huggna och liksom flera eller färre af de inre i spetsen något sargade och 

 ofta i sjelfva spetsen bredare än straxt nedanför densamma. Genom de ofta pä 

 holkarne och ej sällan äfven på skaften talrika håren, hvilka hafva fina, ljusa 

 spetsar och kort svart bas, samt genom de, isynnerhet på holkarne, små glandierna, 

 få de dessutom till beklädnaden en viss likhet med former af A/pina genuina. 

 Isynnerhet framträder hos H. *molyidockroum en sådan likhet. De likna äfven 

 föregående grupp genom inflorescensens vacklande med afseende på grenarnes 

 och akladiets längd. Hos flertalet äro grenarne och skaften upprätta och mycket 

 raka, hos H. *campylopodum och stundom hos H. *molybdochroum äro likväl i 

 allmänhet de öfre grenarne starkt bågböjda, hvaremot de nedre äro mera raka 

 och upprätta. Inflorescensen blir derföre oftast smal. Bladen, isynnerhet stjelk- 

 bladen, äro mer eller mindre rikt stjernhåriga på undre sidan. Stiftens färg 

 varierar från grönaktig till rent gul, hvarvid hos former, der den senare färgen 

 är vanligast, likväl alla öfvergångar till grönaktiga stift finnas, hvarföre det synes 

 som om denna karaktär ej ännu vore fullt fixerad. 



1. H. ;i molybdochroum n. nom. 



H. nigrcscens Willd. *coinmutatum Lbg. in A. Blytt, Norges Flora, Anden 

 del. p. 642. — H. nigrescens Willd. ß commutatum Lbg., Hn. Flora, ed. 11, 

 p. 40. — H. nigrescens C. J. Lindeberg, Hier. Scand. exs., n. 26. — H. ^commu- 

 tatum Norrl., Bidr. till Skand. hallons Hier.-flora, p. 80. — H. :;: commutatum 

 J. P. Norrlin, Hier. exs. n. 88. — H. commutatum M. Elfstrand, Bot. Utfl. 

 etc. p. 47. — Non H. commutatum Beck. Fl. der. Gegend um Frankfurt am 

 Main. Erste Abth. p. 506. 1828. 



Cau/is 10 — 50 vulgo 15 — 20 ctm. altus subunifolius rarius unifolius gra- 

 cilis — crassiusculus subflexuosus, basi pilis tenuibus longis mollibus sparsim 

 vestitus parce stellatus et glandulis minutis solitariis — raris obsitus, medio parce 

 pilosus sparsim stellatus et glandulis raris obsitus, apice densiuscule rloccosus 

 pilis medioeribus — sat longis basi crassa nigra sparsis — densiusculis et glan- 

 dulis medioeribus raris obtectus. Folia basalia sub anthesi 4 — 6 in rosulam 

 approximata longe petiolata plumbeo- v. subglaucescenti-viridia, exteriora ovato- 

 orbiculata v. ovato-quadrangularia — late ovalia v. obovata apice obtuso-rotun- 

 data basi lata truncata v. leviter contraeta minute et sparsim denticulata v. 



